177 



samstämmighet, som råder beträffande de allmänna formerna, även 

 skall sträcka sig till de sällsyntare, då dessa bli mer noggrant stu- 

 derade. Att en skarp bestämning av Silvaticiformia är möjlig, be- 

 ror naturligtvis i första rummet på den apogama fortplantningen 

 inom gruppen (Murbeck 1904). 



Oberoende av varandra ha olika forskare urskilt samma arter i 

 vitt skilda trakter, t. ex. H. Hjeltii, chlorellum, patale m. fl. i både 

 Finland och Sverige, H. Stenstroemii, informe, diiplidens, jiincini- 

 forme, hijperlepideum i olika delar av Sverige, H. obtusoserratiim 

 m. fl. i Norge och Sverige. Följden härav har såsom vanligt i 

 dylika fall blivit, att somliga former erhållit mer än ett namn. 

 Under dessa omständigheter kan synonymiken sägas lämna ett stöd 

 för formernas arträtt och bevis för bestämningarnas objektivitet. 



Detta må vara sagt angående de namngivna formernas realitet 

 och möjligheten att bestämma dem. 



Därefter skola vi undersöka, huru långt kännedomen om arter- 

 nas antal och deras utbredning inom Sverige hittills kommit. Ur 

 lokalförteckningen i manuskriptet till min ovannämnda översikt 

 av Siluaticiformia erhålles följande tabell, som anger formernas 

 större eller mindre spridning samt årtal för publicering. Blott låg- 

 landets arter avses här såväl som i övrigt i denna uppsats, men 

 låglandet är taget i något utvidgad betydelse eller till omkring 

 300 meters höjd över havet, så att nordvästgränsen ungefär sam- 

 manfaller med syrenens, sådan den av A. N. Uundström fram- 

 ställes i J. F. Nyströms Handbok i Sveriges geografi. 



I 24 landskap 1 art pellncidum Uaest. 1824, Almqu. 1881. 



22 landskap (1) stenolepis bbg 1879. 



!•' " (2) lepistoides K. Joh. 1893, triangulare Almqu. 1871. 



'^^ " (3) caiiipes Almqu. 1889, integratiim Dt 1889 Ahnqu. 1881), p/j//- 



antrax Stenstr. 1889 (som var. Almqu. 1881). 



1~ •-; (3) caesiiflorum Almqu. 1888 (var. 1881), macidosiim Dt 1889 (var. 



Almqu. 1881), orbicans Almqu. 1881. 



1^' " (t) expallidiforme Dt 1889, praetenerum Almqu. 1893 (var. 1881). 



prolixum Norrl. 1888 (var. Almqu. 1881\ sagitlcdum Ubg 

 1889 (var. 1879). 



15 « (2) chlorellum Norrl. 1888, Slenstroemä Dl 1893 var. Sten- 



str. 1889). 



14 „ (1) patcde Norrl. 1889. 



13 „ (3) cUiatiim Almqu. ISll, pendaliim Dt 1893, so/-cop/?y//n/?! Sten- 



str. 1889 (var. Almqu. 1881). 



1- •• (2) sUuaticiim Almqu. 1881, morulam Dt 1893. 



12 — 23107. Svensk Botanisk Tidskrift. 1923. 



