Svensk Botanisk Tidskrift. 1923. Bd. 17, H. 2. 



TILL FRÅGAN OM FREKVENSFORDELNINGS- 

 REGELNS TOLKNING. 



AV 



LARS-GUNNAR ROMELL. 



Professor Kylin har i sin uppsats "Växtsociologiska randanmärk- 

 ningar" (Botan. Notiser 1923) varit inne på en del tankegångar, 

 som sedan en tid då och då sysselsatt författaren av dessa rader. 

 Han har även snuddat vid en hittills förbisedd punkt, som jag an- 

 ser vara en av de viktigaste, om icke den allra viktigaste, för en 

 rätt tolkning av de empiriska frekvensfördelningskurvor, som man 

 får fram vid statistisk vegetationsanalys enligt Raunkler m. fl. eller 

 vid "konstansbestämningar". Denna punkt är den roll, som pro- 

 portionerna mellan de primära, genererande i n d i v i d f r e k v e n- 

 serna spela för de avledda, med relativt stora provytestorlekar 

 vunna frekvensfördelnings- (resp. konstans-) kurvornas form. Några 

 intressanta och betydelsefulla egenheter hos detta samband ha emel- 

 lertid undgått Kylin liksom förut Nordhagen och andra författare. 



Nordhagen anser i sin i många stycken betydligt klargörande 

 skrift "Om homogenitet, konstans och minimiareal", att de vanliga 

 frekvensfördelnings- och konstanskurvornas (vi skriva i det följande 

 för korthetens skull F-^<i-kurvor resp. K-%-kurvor) egenheter betingas 

 helt enkelt av homogeniteten hos de analyserade objekten. 

 Han anser, att en statistisk analys på vanligt sätt med utlagda 

 provytor alltid måste ge ett sådant resultat, som F-%- resp. K-%-kur- 

 vorna ge uttryck åt, om blott det undersökta växtaggregatet är nog 

 homogent^ och provytorna tagas nog stora. Hur växtaggregatet 



' Med homogenitet menar Nordhagen, liksom väl de flesta, kvalitativ och kvan- 

 titativ likformighet i växternas fördelning över j^tan. Så gör även jag i det följande. 

 Denna anmärkning nödvändiggöres därav, att Kylin i begreppet homogenitet, för- 



