235 



en likformig fördelning av artmaterialet längs x-axeln i fig. i. 

 Det antal arter, som böra komma i en viss klass i den vanliga F-%- 

 kiirvan, representeras därför direkt av projektionen på x-axeln av 

 den del av kurvan, som faller mellan de sannolikheter, vilka mot- 

 svara klassgränserna, t. ex. för klassen 90 — 100% mellan y-värdena 

 0,9 och 1. Nu är som sagt kurvans utsträckning åt höger obe- 

 gränsad, vilket skulle betyda, att vi teoretiskt i den lägsta frekvens- 

 klassen finge ett oändligt antal arter = 100 %. Emellertid skall 

 vår beräkning avse det sannolikaste utseendet av en verkligen och 

 på vanligt sätt utförd statistisk analys, låt oss säga med använd- 

 ning av 50 provytor. För de flesta av det oändliga antal arter, 

 som teoretiskt skulle komma i den lägsta frekvensklassen, är det 

 då sannolikare, att de ej komma med alls, än att de komma med 

 en gång av de femtio, nämligen för alla arter med mindre sanno- 

 likhet än 0,01. Dessa böra alltså strykas. Vi få då kvar av kur- 

 vorna, vad som ligger ovanför en linje dragen parallellt med x-axeln 

 på höjden y = 0,01, d. v. s. så mycket, som representeras av det 

 ritade stycket av den kurva i fig. l,som förlöper närmast x-axeln. 

 För de stycken, som bli kvar av de två övre kurvorna, räcker figu- 

 rens bildyta ej till. Om vi emellertid å ett nog stort papper eller 

 i en lämpligare skala rita upp de defekta kurvorna intill punkten 

 y =^ 0,01 och sedan konstruera upp de olika F-%-kurvorna, så skola 

 vi då, om ej förr, märka, att de olika kurvorna i själva 

 verket ä r o identiska. Strängt taget skulle kurvorna fig. 1 

 även kuperas något genom en linje dragen parallellt med y-axeln, 

 strax till höger om denna, på grund av att arter med medelytan pr 

 individ O äro otänkbara. Om man endast tar bort de uppenbart 

 orimliga värdena, blir denna korrektion emellertid så obetydlig, att 

 den icke skulle kunna märkas i den skala, i vilken kurvorna ritats. 

 Ett material, beskaffat så som Nordhagens tysta förutsättning 

 fordrar, skulle på grund av ovanstående förhålla sig på följande 

 sätt, om det underkastades en statistisk analys med småytor en- 

 ligt Raunkl^iR m. fl.: 



1. F-%-kurvan skulle städse utvisa en topp över de låga frekven- 

 serna, ofantligt mycket högre än toppen i högsta klassen. 



2. F-%-kurvans form skulle ej variera med de vid analysen an- 

 vända provytornas storlek. Dess sannolikaste utseende, för en sta- 

 tistik med 50 ytor, skulle konstant vara detta, om 10 klasser användas: 



¥-% O 10 20 30 40 50 60 70 80 90 100 



% arter \ 90,5 | 5,i ; 1,6 | 0,9 | 0,5 i 0,3 1 0,3 | 0,2 | 0,i | 0,5 \ 

 (Siffrorna äro vunna grafiskt, decimalen kan därför vara osäker.) 



I 



