Svensk Botanisk Tidskrift. 1923. Bd. 17, H. 3. 



PARMELIA ACETABULUM (NECK.) DUB. 

 I SKANDINAVIEN. 



AV 



GRETA SERNANDER. 



Kännedomen om de skandinaviska {avarternas utbredning är 

 som bekant ännu tämligen i)ristfällig. Blott för några få säll- 

 syntare arter ha specialutredningar hittills publicerats, i de flesta 

 fall får man nöja sig med högst summariska uppgifter i littera- 

 turen. 



Föreliggande undersökning avser att ge en bild av Parmelia ace- 

 tabiiliim's utbredning och ekologi i Skandinavien. Den är tillkom- 

 men pä initiativ av min fader, professor Rutger Sernander, som 

 i sina föreläsningar över lavarnas biologi höstterminen 1917 fram- 

 höll den i Skandinavien egendomliga, sannolikt av kulturen starkt 

 betingade utl)rcdningen av denna art. Helt naturligt har också 

 studiet av detta problem kommit att spela en central roll i under- 

 sökningen. 



I. Historik. 



Sverige. 



P. acetabuhim uppgavs första gängen för vårt land år 1794 i en 

 dissertation av C. B. Rutström (1794, sid. 12). Där står om "Lichen 

 acetabnlum " : "Habitat ad truncos antiquarum populorum. In 

 Hallandia & Vestrogotia, circa oppida Kungsbackam, Alingsosiam 

 & Scaram, baud infrequcntem observavi. In Hallandia scutellatum 

 numquam inveni". 



