313 



sina stora skogs- och mossområden intar i densamma. (Jfr. Hård 

 AV Segerstad, 1922, sid. 278). Är denna hicka sålnnda ekologiskt 

 förklarlig, desto mera ekologiskt oförklarliga framstå de i landets 

 sydöstra delar befintliga luckorna: västra Blekinge, praktiskt taget 

 hela Öland, Gotland, stora delar av småländska kustlandet samt 

 östligaste Upplandshalvön med skärgården. Samtliga områden äro 



Fifi- 3. Lokaler för Parmelia arctabnlum i Ujjpsalalrakten. 



alla slättbygder och sålunda med liknande ekologiska förhållan- 

 den som inom P. acetabnhinfs egentliga utbredningsområde. Mest 

 anmärkningsvärda äro luckorna på Ölands och (iotlands silur; 

 P. acetabiilum's talrikaste och ymnigaste förekomster 

 i vårt land äro koncentrerade till fastlandets syd- 

 ligare s i 1 u r o m r å d e n. Dessa förhållanden synas mig tydligt 

 peka pä, att förklaringen till sistnämnda luckor ligger i, att arten 

 ej hunnit till dessa områden, eller med andra ord, att d e n ej 



