324 



komstsätt äro följande lokaler. På en lönn vid Oleda i Knivsta 

 sn anträffades ett enda mindre individ på en nästan lavfri del 

 av stammen mellan ett fullt utbildat Parmelia sulcata- och ett 

 liknande Phijscia asa^nr/ens-samhäUe. Ett alldeles analogt förhål- 

 lande har jag iakttagit på en lönn i Borgholm, endast med den 

 skillnaden, att de två samhällena i stället bildades av Phijscia te- 

 nella och Ramalina fraxinea. 



Ett utmärkt tillfälle att få en uppfattning om konkurrensens 

 eventuella betydelse för P. acetabnlum'^ förekomstsätt erbjöd mig 

 förekomsten vid Kungshamn. I den förut omtalade Kungshamns- 

 ekens närhet stå utmed landsvägen ett antal tämligen jämnåriga 

 träd, som enligt traktens befolkning torde ha kommit dit för om- 

 kring 50 år sedan. Det kan sålunda med visshet sägas, att samt- 

 liga träd från första början kunnat bliva utsatta för impregnation 

 av spridningsenheter från ekens stora P. acetabiilum-iörekomsi. 



1. Ulnms montana 60 m N om eken. Huvudstammen bär en 

 ymnig lavvegetation med Parmelia snlcata och Ramalina fraxinea 

 som de dominerande arterna. På den mot landsvägen riktade 

 stamdelen förekommo i de av dessa bildade samhällena: 



Evernia prunastri Phijscia grisea 



Parmelia acetalmlum Ph. piilnernlenta 



P. aspidota Ph. stellaris 



P. suhargentifera Xanthoria parietina 



Physcia ascendens X. polijcarpa. 



P. acetalmlum uppträdde på denna alm runt omkring stammen 

 med undantag av 1 dm bred lavfri droppränna ifrån basen upp 

 till ca. 2,5 m ovan marken. Individen uppgingo till ett drygt 60- 

 tal samt voro påfallande jämnt fördelade. Deras storlek uppgick 

 mestadels endast till 0,5—2 cm, och de voro alla sterila. Det största 

 individet mätte ca. 5 cm. Många individ voro mer eller mindre 

 övervuxna av de omkringsittande lavarna, och några syntes all- 

 deles förstörda av Ramalina fraxinea'?, täta beskuggning. 



2. Sorhiis Aiiciiparia 20 m S om eken. Stammen huvudsakli- 

 gen med ett glest Parmelia .s«/c«f«-samhälle. På vissa delar var 

 dess bark nästan lavfri eller täckt med skorplavsamhällen. I Par- 

 melia sa/cafa-samhället förekommo sparsamt Evernia prunastri och 

 Ramalina fraxinea. Härjämte ingick P. acetalmlum i större och 

 mindre individ i stammens lavvegetation, huvudsakligen i det 



