326 



tion i motsats till de avgjort större och ofta fertila individen på 

 de betydligt mera lavfattiga stammarna av rönnen och vildapeln 

 synas mig sålunda starkt tala härför. 



Omstående fig. 5 avser slutligen att ge en åskådlig framställning 

 av P. acetabiiliim's förhållande i konkurrensen med den övriga lav- 

 vegetationen. 



Som huvudresultat av ovanstående undersökning av P. acetabii- 

 liims upptråidande i mellersta Uppland har sålunda framgått: 



1. Att P. acetabuliim's uppträdande till övervä- 

 gande del är betingat avstoftimpregnationen. 



2. Att detsamma synes till fullo bekräfta det i 

 slutet på föregående kapitel framhållna antagan- 

 det, att arten är stadd i spridning i vårt land. 



Det senare resultatet skulle sålunda slutligen tyda på, att den 

 naturliga gräns, som framgått i det undersökta områdets östra del, 

 icke är en uppnådd, definitiv sådan. 



W. Några synpunkter på P. acetabulum's invandringshistoria. 



Tidpunkten för P. acetabuhim's invandring till vårt land låter 

 sig ej säkert fastställas. Vi kunna dock med hänsyn till artens 

 speciella förekomstsätt utgå från, att den har ägt rum först sedan 

 kulturen och dess omvandling av naturen tagit större dimensioner. 

 Särskilt har den föregående framställningen lärt oss, att män- 

 niskan och kulturen gynna P. acetabulum genom trädplantering 

 och framkallandet av stoftimpregnation. 



Lämpliga ståndorter för P. acetabnliim måste ha funnits alltse- 

 dan den tid, då åkerbruket och boskapsskötseln började bedrivas 

 i vårt land. Genom stoftimprcgnationens inverkan fick säkerligen 

 lavvegetationen på de träd, som stodo närmast kring gårdarna och 

 byarna rätt snart ungefär sin nuvarande sammansättning. Då 

 emellertid säkerligen endast ett fåtal träd fingo sin lavvegetation 

 påverkad av kulturen, öppnade sig sannolikt möjligheterna för en 

 invandring av P. acetabulum först på allvar med trädplanteringarna. 



De första träd, som planterades, synas ha varit fruktträd. Det 

 må lämnas oavgjort, i hur stor utsträckning detta skedde i för- 

 historisk tid, men att fruktträdgårdar under medeltiden voro van- 

 liga såsom vid slott och kloster, veta vi säkert. 



Först med renässansen begynte i vårt land parkanläggningar 

 och andra trädplanteringar att taga fart. Ifrån denna tid få väl 



