375 



G o 1 1 1 a n d: Etelhem (in cortice fraxini annosaei; crusta sterilis, Variola- 

 riam simulans, etiam aliis locis visa. • 



Species valde peculiaris, nulli mihi notae arctius affinis. Forsan prope 

 B. myriocarpani DC.) Mudd sit collocanda, abs qua tamen jam sporis tri- 

 septatis, pariete, septisque tenuibus recedit. Etiam cum stirpe /i. a//joa//-ae 

 comparanda est, at jam habitus valde recedens, et sporae minores sunt. 



Glist. O. Malme. 



Nya lokaler för parasitsvampar från Stockholmstrakten. 



Under sommaren 1922 (juli och augusti) var undertecknad i tillfälle att 

 göra några fynd av parasitsvampar, huvudsakligen inom Stockholmstrak- 

 tens sydligare delar, vilka här meddelas till komplettering av tidigare 

 lämnade lokaluppgifter [Sv. Bot. Tidskr., Bd. 2, 1908, sid. 38-48; ibid., Bd. 

 k 1910, sid. (l)-(8); ibid. Bd. 11, 1917, sid. 209—274]. 



C h y t r i d i n e a e . 



PInjsoderma Menijanlhis De By. — Menyanthes trifoliala. Dalarö. 

 Synchytriiim Anemones (DC.) Woron. — Anemone nemorosa. Dalarö, Tull- 

 garn, Västerhanninge. 

 S. Johansoni Juel. — Veronica scntellata. Dalarö. 

 Uvophlyctis major Schröt. — Ruiue.v Acetosella. Hävsnäs i Hådmansö s:n. 



F r o t o m y c e ti n e a c . 



Protomyces macroaponis l'ng. — Aegopndinm Podayraria. Tullgarn, \'äsler- 

 hanninge. 



I^ c r o n o sp o r i 11 ea e. 



Bremia Lactiicae Regel. — Senccio .silvaticiis. Dalarö, L'tö. 



Peroiiospora Alsineanim Casp. — Stellaria media. Dalarö. 



P. älta Fuck. — Plantago major, P. lanceolata. Dalarö, Västerhanninge. 



P. Aparines Gäum. — Galium Aparine. Tullgarn. 



P. Iwrealis Gäum. — Galiiim boreale. Trosa, Västerhanninge. 



P. calotheca (s. strict.) De By. — Asperiila odorata. Dalarö. 



Nyligen har Gäumaxx (Sv. Bot. Tidskr., Bd. 12, 1918, sid. 433 o. f.), stödd 

 på kulturförsök och noggranna mätningar, uppdelat P. calotheca De By 

 på ett större antal (1) arter. Här har Gäimanxs uppdelning följts, då de 

 tre här förtecknade arterna, förutom vad de mikroskopiska kännetecknen 

 beträffar, visa markanta olikheter i sitt uppträdande på sina resp. värd- 

 växter. Särskilt karakteristiskt är det sätt, på vilket P. calotheca angriper 

 Aspernla odorata; åtminstone gäller detta för förhållandet på Dalarö-loka- 

 len. Här är i de flesta fall endast ett sidoskott infekterat av svampen. 



