377 



r r c (1 i n c a e . 



Chrijsomyxa Pyrolae (DC) Rostr. III. — Pyrola media, P. minor. Dalarö, 



Utö. 

 Chr. Ramischiae Lagerh. II. — Pyrola seciinda. Dalarö. 

 C.oleosporiiim Enphrasiae (Schum.) Wint. II. III. — Odontites riiber. Dalarö, 



Utö, Västerhanninge. — Rhinanthns major. Dalarö. 

 (]. Melampyri Rab.) Karst. II, III. — Melampyriim nemorosiim, M. silvaticam. 



Dalarö, Västerhanninge. 

 C. Senecionis (Pers.) Lev. II, III. — Senecio silvaticiis, S. uulgaris. Dalarö, Utö. 

 C. Som^hi (Pers.) Lev. II, III. — Sonchiis arvensis. Dalarö och kringliggande 



öar; särskilt vanlig på Sonchiis i strandvegetationen. 

 C. Tiissilaginis (Pers.) Kleb. II, III. — Tiissilago Farfara. Dalarö, Norrtälje, 



Västerhanninge. 

 Cronartiiim asclepiadenm iVVilld.) Fr. — Cynanchiim Vincetoxicam. Dalarö. 

 Gymnosporanyinm jniiiperinum (L.) Fr. — S. Aiicuparia, S. fennica. Dalarö. 

 Mclampsora Saxifrayarnm (D(l) Schröt. II, III. — Saxifraga granalata. 



Trosa, Utö, Västerhanninge. 

 Melampsoridinm betiilimim (Pers.) Kleb. — Betala odorata, B. verracosa. 



Dalarö, Utö, Västerhanninge. 

 Mesospora Hypericoram (DC.) Diet. [Syn : Melampsora Hypericoram (DC.) 



Wint.l II, III. — Hypericiim <iaadrangalam. Rävsnäs i Rådmansö s:n. — 



//. perforatiim. Dalarö, Västerhanninge. 

 I DiETEL har nyligen (Ann. Myc, hd. 1922, sid. :W) upphöjt denna art till 

 eget släkte under namn av Mesospora. Då det nya släktet enligt Diktkl är 

 nionotypiskt, skulle alltså fortfarande den gamla Melampsora Hypericoram 

 förekomma på ett relativt stort antal värdväxter. 



I Stockholmstrakten är det nu påfallande, hur olika dess därvarande 

 värdväxter reagera vid ett angrepp. Så långt jag där varit i tillfälle att 

 iakttaga, visar sig Hypericam qiiadrangiihim föga påverkad; den förblir i 

 det närmaste av normal storlek, blommar och sätter frukt till synes nor- 

 malt. H. perforatiim däremot stannar i växten men synes i gengäld ut- 

 veckla ett större antal skott- från jordstammen än normalt. Dessa skott 

 förbli emellertid (konstant?) sterila; antagligt är väl också, att M. Hyperi- 

 coram på denna värdväxt utvecklar ett perennerande mycelium. Det vore 

 av intresse att efterforska, om de båda //yper/cum-formerna vid infektion 

 a\- Mesospora konstant förhålla sig, som här påpekats, och medelst kuUur- 

 forsök söka fastställa, om möjligen tvenne skilda svampformer föreligga. 

 Vid en undersökning av sporerna på herbariematerial från några andra 

 svenska lokaler har jag dock ej kunnat finna, att H. perforatiim och H. 

 qiiadrangiilam skulle härbärgera skilda former. 

 Phragmidiiim Potentillae (Pers.i Karst. II, III. — Potentilla argentea. Dalarö, 



Utö, Västerhanninge. — II. P. verna. Trosa, Tullgarn. 

 Ph. Rosae-pimpinellifoliae (Rabh.) Diet. II, III. — Rosa pimpinellifolia cult. 



Dalarö. 

 Ph. Riibi (Pers.) \Vint. II, III. — Riibiis caesias. Dalarö. 

 Ph. Rabi idaei (DC.) Karst. II. — Riibas idaeas. Dalarö, Rävsnäs i Råd- 

 mansö s:n, Utö, Västerhanninge. 



