530 



f. ö. utgöra den bästa beskrivningen. Originalen förvaras i Växtbiologiska 

 Institutionens samlingar. 



Stamfasciation hos Lijsimachia viilgaris är blott i största korthet omnämnd 

 i M. F. Masters' "Vegetable Teratology" (London 1869, sid. 20) och av L. 

 Geisenheyner i Jahrb. d. Nass. Ver. f. Naturk. in Wiesbaden, 63 (1910). O. 

 Penzig (Pflanzenteratologie, 2:e Aufl., Bd. III, sid. 31. Berlin 1921) hänvisar 

 blott till dessa uppgifter. 



Växtbiologiska Institutionen, Uppsala d. 8. 5. 1922. 



G. Einar Du Rietz. 



Arthonia spadicea Leight. funnen i Göteborg. 



Ovanstående lav finnes i litteraturen förut omnämnd blott en enda gång 

 från vårt land, nämligen från Arild å Kullaberg (Erichsen, Die Flechten 

 von Kullen in Schweden. -.Hamburg 1913). Därför kan offentliggörandet 

 av ännu en svensk lokal för denna hos oss så sällsynta art vara berättigat. 



Under en lichenologisk exkursion vid Änggården, Göteborg, i mars må- 

 nad förra året fann jag nämnda lav på en lövträdsstubbe (rönn), täckande 

 densamma från markytan till ungefär 1 dm uppåt, där Pertiisaria commiinis 

 DC. och Cladonia fimbriata (L.) Fr. apolepta (Acb.) Wain. vidtogo. Fläck- 

 vis var Arthonia täckt av en Hypniiw, för övrigt utan inblandning av andra 

 växter. Lokalen är belägen i den strax norr om den s. k. "Näckrosdammen ■ 

 befintliga lunddälden. 



Arthonia spadicea är känd blott från Europa (jfr. Zahlbruckner, Catalogus 

 lichenum universalis. Band II. Bogen 1-10) och synes där ha en västlig 

 utbredning. Av litteraturen att döma är den ingenstädes allmän. Den är 

 sällsynt i England, känd från några platser på södra Irland och Normandiska 

 öarna (jfr. Smith: British lichens II. — London 1911). Den finnes vidare 

 angiven från några lokaler i västra Frankrike (jfr. Olivier: Exposé systéma- 

 tique et description des lichens de Fouest et du nordouest de la France. 

 — Paris 1897). Enligt Lindau (Die Flechten. — Berlin 1923) är den i Tysk- 

 land sällsynt. Den finnes likaledes sällsynt i Schweiz (Arnold, Zur Lichenen- 

 Flora von Miinchen. - Miinchen 1891) samt Tyrolen (jfr. Arnold, Lichenolog. 

 Ausfliige in Tirol. 4. XVII, sid. 545). S. Almquist uppgiver den i sin "Mono- 

 graphia Arthoniarum Scandinaviae", Stockholm 1880, såsom "in Europa 

 media vulgaris" (jfr. ovan!). 



Måhända Arthonia spadicea kan anträffas eller är anträffad på flera plat- 

 ser i Sverige; jag har med detta meddelande velat fästa de svenska liche- 

 nologernas uppmärksamhet på densamma. 



Kapten Carl Stenholm, Göteborg, har haft vänligheten vara mig be- 

 hjälplig vid bestämningen. Jag är även tack skyldig fil. mag. A. II. Magnusson 

 för välvilligt lämnade upplysningar. 



Mölndal den 15 oktober 1923. ^ ..., 



Gunnar Ailsson. 



