532 



intet i sammanfattningen av forskningsresultaten, och det, som nämns i 

 den beskrivande delen speciellt beträffande överstjälpningen av de syd- 

 bayerska sjöarna, spelar en underordnad roll gentemot mängden av fram- 

 lagda stratigrafiska och klimatologiska fakta. Den beskrivande delen om- 

 fattar 212 sidor. Förff. skildra utförligt det låga vattenståndet i sjöarna vid 

 slutet av stenåldern och början av bronsåldern, så t. ex. i Starnberger See 

 och området mellan Lech och Bodensjön (profiler bl. a. från kalkgyttjorna 

 och tufflagren vid Memmingen och Ravensburg). Vad beträffar Bodensjön 

 finnas talrika pälbyggnader från yngre stenåldern såväl i den grunda Unter- 

 see som i Obersees djupa nordvästra flik (Uberlinger See) och längs stran- 

 den mellan Konstanz och Romanshorn, under det att dylika från brons- 

 åldern anträffas så gott som uteslutande vid Obersee — i Untersee var 

 vattenståndet så lågt, att folket tvingades utvandra för att söka andra, dju- 

 pare vatten. Under hallstatt-tiden var Bodensjöns vattenstånd intill 10 m 

 högre än nu, pålbyggnaderna förstördes, gamla torv- och flygsandslager 

 översvämmades. Lagerföljderna från Rosenheim-Chiemseeområdet vittna 

 om en äldsta, torr period (med björk, tall och gran, snart även ek) följd 

 av ett fuktigt skede med ett väl markerat inslag av lind, bok samt framför 

 allt Abies alha, som under denna tid gick högre upp än nu, och vars frö- 

 mjöl ofta anträffas massvis i hithörande bildningar. Senare följde ett tor- 

 rare skede — sjöar växa igen, tuffkällor sina, tall- och björkskogar kläda 

 mossplanen, i skogarna kring torvmarkerna dominerar Qnerciis — som slöts 

 abrupt och avlöstes av den subatlantiska tidens våtkalla klimat. Inom 

 subatlanticums bildningar tro sig förff. kunna urskilja åtminstone en torrare 

 horisont, som antages härstamma från den tid, då romarna anlade vägar 

 över torvmarkerna. Från Schussenquelle anföres fynd av Larix eiiropaea- 

 pollen redan från Magdalénien-tid. 



Ett särskilt kapitel behandlar samfärdsel och bergsbruk i Alperna under 

 förhistorisk tid. Genom fynden i saltbergen vid Llallstadt, Diirrnberg bei 

 llallein o. s. v. vet man, att saltbrytning här pågått under den yngre brons- 

 åldern och den äldre hallstatt-tiden. Gruvorna ha senare hastigt övergi- 

 vits, delvis rasat igen och satts under vatten, vilket av förff. sättes i sam- 

 band med den postglaciala klimatförsämringen. Paralleller framdragas från 

 koppargruvorna vid Mitterberg, Kitzbiihel och Schwaz i Tyrolen. Gruvorna 

 torde ha övergivits i tiden mellan den äldre och den mellersta hallstatt- 

 perioden, således sannolikast i det nionde århundradet f. Kr. De sparsamma 

 fynden av föremål från de närmast påföljande seklerna äro huvudsakligen 

 koncentrerade till de varmaste dalarna, i vilka självständiga, av handel och 

 samfärdsel så gott som opåverkade typer utbildats, tydande på att den då- 

 tida trafiken över alppassen varit synnerligen ringa. På sextio sidor gives 

 härefter en översikt av den postglaciala klimatutvecklingen inom andra 

 områden i Europa och Nordamerika. Litteraturförteckningen räknar 550 

 avhandlingar och uppsatser. 



Det är att hoppas att genom författainias innehållsrika och intressanta 

 arbete kunskapen om de nyare (svenska) teorierna och arbetsmetoderna 

 skall spridas till allt vidare kretsar. Avhandlingen bildar f. ö. en alldeles 

 briljant basis för fortsatta undersökningar och detaljstudier inom alpom- 

 rådet. Speciellt borde man här sätta i med den pollenstatistisk-mikro- 



