30 



egy nemenel taMliink ; a tobbi csaladoknill a labparak 

 szama 3-re s vegre 6-ra novekedik, cz utobbi szamot 

 azonban soha sem haladja tul. De a tabldzat szamadatai- 

 bol az is kitunik, hogy par csaladban a Llbparak szama 

 ingadozik, igy peldiiul a LyiKeidm es a Ijijtu-odaphnidae 

 cealadokban. Ennek oka abban rejlik, hogy a Ly7weidac 

 csaliid egy genusilnill s nevszerint az Eurycerms-ntil a 

 labpiirak szilma (5, mig a tobbi geniTsniil iillandoan .3. 

 A Lymodaphnidae csaliidniil mutatkozo iugadoziisnak 

 oka abban iill, hogy az ide tartozo Lathmura geuus- 

 nill i, a Macrothrix ea Streblocerus genusuill 5, az Acan- 

 tholeberis & Iliocryptus geuusokniil vegi-e (j a liibpiirak 

 ezflma. Allando a liibpiirak sziima a Bosmi7iiddk-nal, a 

 tobb genust tartahuazo IkijjJinid^ik-nAl, nemkiilonben a 

 Sididae es Ilolopedidae csaMdokuiil. A lilljpilrak sziima 

 azonban nem veheto iriinyado belyeg gyauiint a csalildok 

 k6ruh'rAsiiniil es jellemzeseuel, mert ez esetben egymilstol 

 igeu ktiloubozo szervezettsegii alakok keriiluenek egy 

 csalildba, miut peldiliil a Polyphcmiddk a Lathoiiurd-\a\, 

 a Leptodoriddk a Bosminiddkka,], Sididdk-ka\, Holoj^e- 

 diddk-kal, az Euryccrciis, Iliocryptus es Acantholebcris 

 geuusokkal ; toviibbii a Daphnidae csaliid, az Eurycercus 

 genus kivetelevel, az osszes tobbi Lyweiddk-ka\ s a Stre- 

 blocerus es Macrothrix genusokkal. 



3. Koztakaro. 



A Cladocer.lk koztakaroja, mint illtaliiban az osszes 

 tobbi szabadou elo nikoke is, piinczelt kepez, a mely 

 azonban kapcsolatbau a test jellemzo iilkotilsiival, — a 

 mennyibeu az oldalt osszeuyomott es hiithasi tengelye 

 tetemesen hosszabb az oldali teugelynel, — nem csupiln 

 a hiitoldalt takarja, hanem egyuttal a test ket oldaliit is 

 borito teknoszeru lemezeket alkot. A ket oldallemez 

 azonban a hiltoldal kozepvonaliibau minden esetben 

 egybe van uove, ellenben mellso, hasoldali es hiitso 

 szegelye szabad. E tekiutetben tehiit a Cladocerdk, a 

 mig egyfelol meglehetosen elternek a tobbi nikok leg- 

 nagyobb reszetol, addig miisfelol nagyon emlekeztetnek 

 a Kagylosriikoki-a s a Branchiapodok kozott a Limnadia, 

 Estheria es Limnetis fajokra. 



A pilnczel ket lemeze azonbau nem az osezes Cla- 

 docerilkuiil vau egyeulo mertekben kifejlddve, mert mig 

 Lynceidae, Lyncodaphnidae, Bosminidae es Daplinidac 

 csaMdokniil a lemezek haaoldali es hiltso szegelye egy- 

 miissal erintkezve, azok uemcsak a vegtagokat zilrjiik 

 koriil, hanem az utopotrohot is ; addig a Sididac es Hoh}- 

 pedidae csaMdokuiil az utopotroh tobbe-kevesbbe fedetleu 

 marad. A Polyphcmidae csaliid alakjaiuiil a piiuczel ket 

 lemeze miir csak auujdra fejlett, hogy hasoldali szege- 

 lyok csupiin a vegtagok alapi izeig terjed s vegre a 

 Leptodoridae csalildniil a lemezek meg a potrohot sem 

 fedik. 



Az ariiuylag tekint^lyes sziimu Cladoceriikniil a piin- 

 czel alakja a uemek es fajok szeriut reudkiviil tiig kor- 

 Litok kozott villtozik s elkezdve a gomb-, tojiis- es negy- 

 szogiilaktol, miudeu iitmenetben elofordul. A piinczel 

 alakja kiiloubeu igeu nagy mertekben ftigg a hasoldal 

 szegelyetol, a mely majd egyenes lehet, majd a hat- 

 oldallal egyenloeu ivelt, majd pedig erosen ivelt. 



Azokuiil a Cladoceriikuiil, a melyeknel a piinczel jol 

 van kifejlodve, tehiit a Lynceidae, Lyncodaphnidae, Bos- 

 minidae, Daphnidae, Sididac es Holopedidae csaMdok- 

 uiil a piinczelnak hiiti, hasi, mellsd es hiitso szegelye a 

 csaUdok, uemek es fajok szerint is meglehetds jellemzden 

 van fejlddve. 



A Lyn<'eidae csaliid alakjaiuiil a piinczel hiitoldali sze- 

 gelye majd egyeues, majd kozepe tiijilu gyeugen ivelt, 

 majd pedig erdsen ivelt. Igen erdekes e csaUdbau a 

 Heuroxus genus, a melynek fajaiual a pilnczel hatoldali 

 szegelye a leheto legtilgabb korhitok kozott viiltozik, mert 

 mig peldiiul ueha nem egyenes, addig miiskor erdsen 

 ivelt, ligy azonbau, hogy hatrafele az iveltseg miud- 

 inkiibb fokozodik. E csahid alakjaiuiil igeu jellemzd az, 

 hogy a piluczel hiitoldali szegelye miudeu esetbeu sima 

 es rajta sem kiemelkedesek, sem ttiskek, sem sdrtek, sem 

 fogacskilk nincsenek. 



A hasoldali szegely alakja sziuten uagyou viiItoz6 a 

 Lynceidac csaliid alakjaiuiil. Leggyakoribb eset azonban 

 az, hogy a hasoldali szegely egyenes, ritkabb eset az, 

 hogy a piinczel hasoldali szegelye tobbe-kevesbbe ivelt. 

 Nem ritka az az eset sem, hogy a miiskiilonben egyenes 

 szegelyeu vagy kis kiemelkedes, vagy pedig gyeugebb, 

 vagy erdteljesebb bemelyedes vau. A hasoldali szegely 

 valiimennyi Lynceida-ielenel vagy sima, vagy pedig tollas 

 sortekkel ekitett, egyes fajokuiil azoubau meg kis fogacs- 

 kiik is vaunak jelen s a tollas sortek es a fogacskiik vill- 

 takozva forduluak eld. A sortek alakja, szerkezete es 

 nagysiiga aztiiu a fajok szerint viiltozik s azok lehetnek 

 egyenld, vagy kiilonbozd hosszuak, tollasok, vagy simiik. 

 Nem ritka az az eset sem, hogy a hasoldali szegely egy, 

 vagy tobb, majd egyenes, majd ivelt, miijd hosszabb, 

 vagy rovidebb, miijd hegyes, majd pedig tompa fogacska- 

 ban vegzddik. 



A pilnczel mellsd szegelye, kapcsolatban az iigastapoga- 

 tok iiriinylag csekely foku fejlettsegevel es kiilouosen kap- 

 csolatban a fejpiinczelnak a torzspanczellal valo majduem 

 eszrevehetetlen erintkezesevel, csak gyeugeu vau elktilo- 

 uiilve, de majdnem az osszes L//7i(.'('('(?a-feIekueI hiisoulo 

 alakii. Ott, hol a fojpiinczellal eriutkezik, iiltaliiban tdbbe- 

 kevesbbe eles S alaku hajMst mutat, azontvil azonban a 

 uemek es fajok szerint, biir sziik korliitok kdzdtt, de vill- 

 tozik. 



A mily tiig korMtok kdzdtt vd.Itozik a piinczel mellsd 

 szegelyenek alakja, epeu oly tag korMtok kdzott vdltozik 

 szerkezete is. A fajok csekely reszeuel a mellsd sze- 



