XIII 
men frembringes. Dennes Styrke beroer tildels paa de store 
Luftmasser, som Legemets Hulheder indeholde; ligesom dens 
forskjellige Modifikationer følge af Luftrørets forskjellige Byg- 
ning og Bevægelse. Blandt Sangfuglene synger Hannen paa 
Grund af Luftrørets kunstigere Bygning, som oftest fortrin- 
ligere end Hunnen. 
IL Om Fuglenes ydre Liv. 
Fuglenes Bevægelsesmaåaader ere Gangen, Flugten 
og Svømningen. 
Gangen eller Fremadbevægelsen paa en fast Flade er 
krybende, skridtformig, løbende, hoppende eller klattrende. 
Enhver Fugleslægt har igjen sin særegne Maade, hvorpaa 
den udfører den ene eller den anden af disse Bevægelser; 
dog gives der Fugle, som næsten aldeles ikke gaae, f. Ex. 
Teister, Alker, Lommer 0. s. v. 
Krybningen, eller Gangen med ganske eller næsten 
slæbende Bug, forekommer kun hos meget faa Fugle, f. Ex. 
hos de sidstnævnte. Skridtgangen, hvorved Fødderne 
vexelvis sættes fremad, er derimod den almindeligste Be- 
vægelsesmaade paa faste Flader. Mange bevæge sig fremad 
med tunge, langsomme Skridt; andre betænksomt og alvor- 
ligt, med en vis ædel Anstand; endnu andre let og kjækt, 
og mange udvise en beundringsværdig Færdighed i hurtig 
Gang samt i at løbe. Nogle have en saa vaklende Gang, at 
Kroppen ved hvert Skridt helder til den ene eller den anden 
Side, eller en nikkende, idet de Skridt for Skridt nikke med 
Hovedet; hos andre seer man kun Fødderne i Bevægelse, 
medens Kroppen forbliver i sin Stilling, som om den gled 
langs Jorden. De hurtigtløbende Fugle gaae ofte stykke- 
vis, d. v. s.: deres Fødders hurtige Fremskriden afbrydes 
oftere eller sjeldnere ved korte Pauser. Saaledes ere de fleste 
Hønsearter og Sumpfugle hurtige Løbere, medens Svømme- 
