XX 
denne Inddeling noget usikker, thi en og samme Årt er, 
naar den er meget udbredt, paa et Sted Standfugl, paa et 
andet Strøgfugl og paa et tredie Trækfugl.  Endogsaa en 
og samme Art kan paa samme Sted være baade Stand-, 
Strøg- og Trækfugl, fordi ofte kun det ene Kjøn, nemlig 
Hunnen, vandrer bort, f. Ex. Solsorten, KRødkjælken 0. s. v. 
Strengt taget er en Fugls Fædreland kun der, hvor den sæd- 
vanligt yngler, og i saa Henseende har Danmark ikke meget | 
over 150 Arter. 
Standfugle kaldes de, der aldrig forlade deres Hjem 
eller Omegnen af det Sted, hvor de bleve udrugede; kun 
naar Nøden eller den fuldkomne Mangel påa Næring tvin- 
ger dem dertil, reise de nogle faa Mile, for saasnart som 
muligt atter at vende tilbage, f. Ex. Spurven, Gulspurven, 
Gjærdesmutten, Ravnen. Åt vi hertillands kun have saa faa 
Standfugle, har sin Grund i det koldere Klima og den deraf 
følgende Mangel påa Næring, som tvinger mange Fugle til 
om Vinteren at søge Egne, hvor de finde tilstrækkelig Føde. 
Strøgfugle eller Streiffugle ere de, der for største 
Delen forene sig i mindre eller større Selskaber og opholde 
sig en Tidlang der, hvor de finde Næring; naar denne er 
fortæret eller Veirliget ikke behager dem, begive de sig til 
bekvemmere Steder og gjennemstreife saaledes Landet i alle 
Retninger, men i Regelen forlade de ikke det Klima, hvori 
de have hjemme. Sande Strøgfugle ere saaledes: Spetter, 
Sidskener, Irisker, Korsnæb o.s.v.; men der gives mange, 
der baade ere Stand- og Strøgfugle, f. Ex. Bogfinken, mange 
Meiser 0. fl. 
Ved egenlige Trækfugle forståae vi saadanne, der for 
Næringens Skyld forlade Fødelandet og vandre til varmere 
Egne. Ikke blot de, der yngle hos os og om Vinteren drage 
til sydligere Lande, men ogsaa de, der komme frå Norden 
for at overvintre hos os, henhøre dertil. En Undtagelse 
herfra ere de enkelte Fugle, der beboe sydligere og varmere 
Lande end Danmark og blot som Forvildede, ved et eller 
3 i 
