XXIV 
Da Fuglene fordøje meget hurtigt, behøve de ogsaa 
megen Næring. Deres Appetit er altid god, ja mange Årter 
sees næsten uafladeligt at være beskjæftigede med at opsøge 
Føde, f. Ex. Meiser, Svaler 0. s. v. 
Fuglenes Drik er i Almindelighed frisk Vand, hvoraf de 
nyde mere eller mindre i Forhold til Fødens Saftighed; Rov- 
fuglenes Drik bestaaer i det friske Blod af de dræbte Dyr. 
Nogle, f. Ex. Duerne, ligesom pumpe Vandet i sig; andre, 
som Høns og Gjæs, maae hæve Næbet iveiret for at faae 
Vandet i Svælget; de fleste slubre det ind. Mange Land- 
fugle drikke blot Morgen og Åften. 
Fuglenes Forplantning. I de tempererede og kolde 
Himmelegne forplante Fuglene sig i Regelen kun én Gang 
om Åaret; dog har denne Regel ikke faa Undtagelser; de 
gamle Spurve yngle 3—4 Gange, de unge kun 2 Gange aar- 
ligt. Men i den varme Zones Lande forplante de mindre 
Arter sig vel 4—5 Gange om Aaret.  Kalkunen yngler paa 
Antillerne 3—4 Gange. Mærkeligt er det, at Fugle, som 
ere fødte under Vendekredsene eller i deres Nærhed, i 
de kolde Lande tabe deres Ynglekraft. Den egenlige Par- 
ringstid er Foraaret, især April og Mai, hos nogle sil- 
digere, hos andre tidligere. Vore Stand- og Strøgfugle 
gjøre Begyndelsen; blandt disse Ravnen og Skaden alle- 
rede mod Slutningen af Februar eller Begyndelsen af 
Marts, Korsnæbene ofte endnu tidligere. De i Februar og 
Marts ankommende Trækfugle lægge sædvanligvis Æg i April, 
men ile, påa Grund af det endnu saa afvexlende Veirlig, 
dog ikke saåaameget dermed som de senere, først i Mai an- 
kommende, hvilke strax ved deres Ankomst opsøge en Yngle- 
plads, bygge Rede og begynde at lægge Æg. 
De fleste Trækfugle vende om Foraaret tilbage i en 
skjønnere Dragt, og man bemærker da tillige en stor For- 
andring i deres Væsen. Parringsdriften behersker dem: Alt 
aander Glæde, og Sangfuglene udtrykke denne ved deres 
Sang; de andre ved alle Slags Toner og Bevægelser, hvilke 
