XXXIV 
Er det unge, sildigt udrugede Fugle, da skifte de ofte ikke 
ordenligt i nogen Fælding før efter det første Aar, saaledes 
som det er Tilfældet med den almindelige Hættemaage (La- 
rus ridibundus).. Vil man opstille alle Hovedforskjelligheder 
i denne Fugls Farve og Tegning efter Fældingerne, då grup- 
pere disse sig saaledes: 
1) Den unge Fugl før den første Efteraarsfælding ; 
2) —  — Efteraarsfugl efter denne Fælding; 
3) —  — Foraarsfugl efter den ånden Fælding; 
4) — fuldvoxne Efteraarsfugl efter den tredie, og endelig 
5) — — gamle Foraarsfugl efter den fjerde Fælding. 
Saaledes forholder det sig ogsaa med flere andre Maage- 
arter og andre Fugle; ja mange erholde først den fuldstæn- 
dige Dragt efter endnu flere Fældinger og efter flere Aars 
Forløb. 
Endnu maa bemærkes, at ikke alle Fugle, der have en 
dobbelt Fjerfælding, begge Gange fornye Sving- og Hale- 
fjerene, hvorfor ogsaa Efteraarsfældingen, ved hvilken dette 
regelmæssigt skeer, kaldes Hovedfældingen. 
Det er ikke alene Fjerbeklædningen, der fornyes ved 
Fældingen, men ogsaa Føddernes, Næbets og andre nøgne 
Deles Overhud.  Næbets. og Benenes Farve forandrer sig 
hen imod Foraaret hos mange Fugle. Saaledes have de fleste 
unge Fugles Næb og Ben en fra de Gamles forskjellig Farve. 
Det samme er Tilfældet med Regnbuehinden i Øiet og med de 
hos enkelte Fugle forekommende vortede, nøgne Øienbryn, der 
blive større, ligesom de opsvulmede Vorter paa samme blive 
meget rødere. Hos nogle fremkommer der endogsaa i Par- 
ringstiden særegne Dannelser, som man aldrig seer udenfor 
denne Periode, f. Ex. Vorterne omkring Brushanens Næb. 
Hos en Mængde Fugle ere de to Kjøn aldeles forskjel- 
ligt farvede, og da er det i Regelen Hannen,. som er ud- 
styret med de livligste Farver (f. Ex. hos Ænderne). Hos 
