XXXIX 
Trykpapir, Bomuld, hakket Blaar og pulveriseret Gibs, Kar- 
toffelstivelse eller brændt Allun. 
Naar Heden om Sommeren er stærk, og Egnen, hvor 
man vil jage eller fange, fjerntliggende, saa at man kan be- 
frygte, at Fuglene fordærves, førend man kommer hjem, da 
måa man være forsynet med Kasser af Blik (helst blanke 
eller hvidmalede, som ikke -saa let opvarmes af Solstraalerne) 
som Botaniserkasser. I disse lægges friske Blade eller Urter, 
f. Ex. Skræppeblade, Vandmynte o. dsl., og deri nedlægges 
Fuglene, efterat de først ere behandlede saaledes: 
Naar man har skudt en Fugl, som er bestemt til at 
præpareres, strøer man strax Gibs, brændt Allun eller Kar- 
toffelstivelse paa alle blodige Steder; Næseborene og især 
Næbet tilstoppes med Bomuld, efter først åt være blevne 
rensede fra Blod eller andre Urenligheder. Vandfugle vaskes 
rene. 
Dernæst maa maån nøie mærke sig Øiets Farve, som 
ofte forandrer sig efter Døden, og man optegner Fuglens 
Længde, for åt man ikke skal strække den formeget ved 
Udstopningen. Det er ogsaa af Vigtighed at iagttage Fug- 
lens Færd og ejendommelige Stillinger i levende Live, for at 
kunne rette sig derefter ved Udstopningen og Opstillingen; 
desuden maa man vel mærke sig følgende væsenlige Punkter: 
1) Pleier Fuglen åt sidde paa Træer, eller ikke? 
2) Ere Benene i siddende Stilling bedækkede af Bug- eller 
Lændefjerene eller ikke, og hvormeget? 
3) Hvilken Stilling har Legemet i Sædet, en næsten lodret, 
skraa eller vandret? 
4) Bærer Fuglen Vingerne høit eller lader den dem hænge; 
hvor langt naae de ud paa eller ud over Halen; krydse 
de denne eller ikke? Hvorvidt ere de bedækkede af 
Kappens (Overryggens) og Brystets Fjer? o. s. v. 
Dernæst er det nødvendigt nøiagtigt at optegne Fød- 
dernes, Næbets, Voxhudens og alle ubefjerede Deles, f. Ex. 
