Indledning. 
I. Om Fuglenes eiendommelige Legemsbygning. 
EF ra Pattedyrene, med hvilke Fuglene, som varmblodige 
Hvirveldyr, ere nærmest beslægtede, adskille de sig ved: at 
Hjerneskallens Ben voxe sammen til ét Stykke; ved Kjæbe- 
benenes Forlængelse til Næb; ved flere og bevægelige Hals- 
hvirvler, af hvilke den forreste ved én Nakkeledknude er for- 
bunden med Hovedet saaledes, at dette kan dreies helt rundt; 
endvidere ved Fjerklædningen, ved Forlemmernes Vinge- og 
Baglemmernes Fodform, og ved at de formere sig ved kalk- 
skallede Æg, hvilke de med faa Undtagelser selv udruge. 
Ryghvirvlerne hos Fuglene ere i Almindelighed ube- 
vægelige; Lændehvirvlerne ere sammenvoxede til ét Stykke 
og ubevægeligt forenede med Bækkenet; Halshvirvlernes Tal 
afvexler fra 9—24. Ved at Ribbenene have Led paa Midten, 
kan Brystbenet let og stærkt hæves og sænkes ligesom 
Undersiden af en Blæsebælg.  Brystbenet er en bred og 
skjoldformig Plade, der udvendig har en langs ad Midten frem- 
springende høi og skarp Kam, hvortil de store Brystmuskler 
hefte sig. Fuglene have to Sæt Nøgleben, af hvilke de for- 
reste ere sammenvoxede i deres nederste Ende og danne 
den saakaldte Gaffel, som under Flugten forebygger Brystets 
Sammenpresning; det bageste Par er med sin øverste Ende 
forbundet med Skulderbladet og med sin nederste brede 
Ende med Brystbenet. 
