mM XLIII 
Hinde, som forsigtigt maa afløses for ikke åt saare det der- 
under liggende Øieæble, da ellers Øiets Vædsker flyde ud 
og aldeles fordærve de omkringværende Fjer. 
Naar Huden nu saaledes er trukken tilbage til Næb- 
roden, udtager man lemfældigt Øinene af deres Hulheder, 
hvilket bedst skeer med et lille, skeformigt Instrument eller, 
i Mangel deraf, med en meget stump Kniv, og renser der- 
paa hele Hovedskallen fra alle Kjød- og Fedtdele.  Med- 
mindre man af særlige Grunde ønsker at bevare Kraniet 
ubeskadiget og derfor foretrækker at udpille Hjernen gjen- 
nem Nakkehullet, afskjærer man nu Hjerneskallens bage- 
ste Parti. Hos Smaafugle kan dette udføres med en Kniv; 
til de store maa man ofte bruge en lille, fin Saug. Af 
den saaledes i Nakken afskaarne Hovedskal kan man nu 
udtage Hjernen, og skal Fuglen ikke opstilles med aabent 
Næb, eller den har en tyk, kjødfuld Tunge, borttages 
denne sidste. Hovedet forsynes derpaa, ligesom de andre 
Dele, med Præservativ, hvorved man dog maa tage sig i 
Agt for, at Noget kommer igjennem Aabningen ved Øie- 
laagene, da Fjerene i saa Tilfælde sammenklæbes og til- 
smudses. 
Førend Skindet krænges tilbage, udstoppes Hovedet. 
Man udfylder Øiehulerne med Kugler af fugtigt Bomuld 
eller smaatskaaret Blaar, som forhindrer Øielaagenes altfor 
hurtige Tørring, såa at man siden kan give dem deres nå- 
turlige Skikkelse. 
Derpaa dannes en kunstig Hals efter den naturlige, 
ligesaåa tyk, men indtil en Trediedel kortere. Hos Fugle 
med kort Hals svøbes den løseligt af Blaar, men er Halsen 
lang, som hos Løbe- og Vadefugle, maa den omhyggeligt 
omvikles med Traad for at blive fast og stiv; derpaa stikkes 
den ene Ende deraf ind i Hjernekassen igjennem Nakke- 
hullet eller den kunstige Aabning; for at befæste den ud- 
fyldes og tilstoppes det tomme Rum med smaatskaaret Blaar 
eller Bomuld. 
