XLIV Fa 
Alle disse Arbeider ved Hovedet maae gaae saa hurtigt 
som muligt fra Haanden, da Hovedhuden sædvanligvis er 
meget tynd og tørrer hurtigt, saa at den let revner ved at 
trækkes tilbage.  SSaalænge man derfor er mindre øvet i 
Kunsten, gjør man bedst i at holde Huden jevnt fugtig med 
Vand, fornemmelig ved de mindre Fugle. 
For nu at kunne trække Skindet over igjen, fatter man 
Hovedskallen med- den venstre Haand og krænger Skindet 
ganske varsomt med den højre, til man først kan faae fat 
påa Næbet med denne, idet man med den venstre stryger 
Skindet over Hovedet, hvorved en i Forveien anbragt stærk 
Traad eller Snor igjennem Næseborene gjør god Tjeneste; 
men man måa dog tåge sig meget i Agt for at strække 
Halshuden, hvilket ogsaa maa undgaaes ved Afbælgningen 
og Udstopningen; thi det er ellers ikke muligt at give Hal- 
sen en skjøn og naturlig Form. 
Naar Skindet saaledes er vendt, blæser og stryger man 
Fjerene glatte og bringer dem overhovedet i enhver Hen- 
seende i deres naturlige Leie, hvorved man bedst betjener 
sig af en fin Naal paa et Skaft; man giver Øielaagene deres 
naturlige Runding, tvinger Bomuldskuglerne i Øiehulerne ud 
i Aabningen imellem Øielaagene, saa at de indtage Øieæblets 
Plads, hvilket bedst skeer ved Hjælp af en Syl, som føres 
ind igjennem Næbaabningen; derpaa bringes især de smaa 
Fjer omkring Øinene og Ørerne i Orden. Har Struben 
endnu ikke den rigtige Form og Fyldighed, kan man efter- 
stoppe, hvad der mangler, igjennem Næbet, som forsynes 
med Præservativ. 
Man kommer nu til Kroppens Udstopning og former i 
dette Øjemed en kunstig Krop enten af Skjæretørv (Klyner) eller 
af Blaar, Hø, Tang (Materialet vælges efter Fuglens Størrelse), 
som dog ikke maa være større, ei heller mindre end den na- 
turlige, men derimod saa fast som muligt, hvorfor den ogsaa 
maa omvikles i alle Retninger med Traad eller hos større 
Fugle med Seilgarn. Naar den har erholdt den rigtige Form, 
