XLVI Øs 
Fugle behøver man blot at befæste disse med Knappe- 
naale. 
Paa den ene Ende tilfiles Staaltraaden i en lang, glat 
Spids, påa hvilken man, som overhovedet paa al Staaltraad, 
der anvendes ved Udstopningen, med en fin Fil borttager 
al Ujevnhed.  Saalangt som Traaden naaer igjennem eller 
nedenfor Fodsaalen, kan man gløde den, for desto lettere 
at kunne snoe og bøje den, naar man vil befæste Fuglen 
påa Grenen eller Fodstykket. 
Staaltraaden til Haleroden skydes igjennem denne og 
saa langt ind i Kroppen i lige Retning, at Halen derved 
faaer en lige, naturlig Stilling. Dernæst indskydes en lig- 
nende i Hovedet; hos Fugle, der have en stærk Hovedskal, 
maa man først bore et Hul i denne med en Syl; derefter 
skyder man Traaden igjennem dette og midt igjennem den 
kunstige Hals, saa långt, at den naaåaer ned imod Benene; 
men det Stykke, der naaer udenfor Hovedet, afknibes saa 
nær ved dette som muligt med en skarp Tang, og Hoved- 
huden trækkes hen over Aabningen. 
Efterat Fodsaalen er gjennemboret med en Syl, ind- 
skydes det til Benene bestemte Stykke Staaltraad langs med 
Løbet, under den hornagtige Hud, der bedækker dette, igjen- 
nem Hælen langs med Skinnebensknoklen igjennem den 
kunstige Læg af Blaar, og skraat ind i Kroppen tæt op til 
den modsatte Skulder. Det andet Stykke Staaltraad anbrin- 
ges påa samme Maade, saaledes at begge krydse hinanden 
i Kroppen. En dreiende Bevægelse hjælper meget til at 
føre Staaltraaden igjennem, især hvis man hos store Fugle 
har Hø, Tang eller Halm i Midten af Blaarviklingen. 
De frå hinanden staaende Ben bøjes i Ledene. Vin- 
gerne lægges tilrette og befæstes, hos større Fugle med Ha- 
ger af Staaltraad, hos mindre med Knappenaale, som trykkes 
saa tæt ind i Huden, at Fjerene kunne skjule dem. 
Det er nu ogsåa paa den høie Tid at indsætte de kun- 
stige Øine, som man indskyder under Øielaagene; derpaa 
