A. Gribbe, Vulturidæ. 
Næbet og Fødderne, navnlig Kløerne, ere ikke saa stærkt 
udviklede som hos Ørnene og Falkene, Øinene smaa; 
Vingerne lange; den store, ikkun svagt befjerede Kro, 
hvori de bære Næring til Ungerne, træder sækformigt frem. 
Deres Føde bestaaer fortrinsvis af Aadsler. 
Gribbene gjøre megen Nytte, navnlig i de varmere 
Lande, ved at fortære en Mængde Aadsler, som ellers vilde 
forpeste Luften. Derfor fredes de ogsaa-paa mange Steder 
under Troperne. De faa levende Dyr, de bemægtige sig, 
dræbe de med Næbet. 
Grib, Vultur, L. 
Hovedet lille, nøgent eller bedækket med meget korte 
Fjer. Næbet stort, stærkt, lige, kun i Spidsen krumbøiet. 
Næseborene store, rundagtige. Tungens Siderande 
glatte. 
Graa Grib, Vultur monachus, L. 
Syn. V. cinereus. Gm. 
Artsm. Halsen nøgen ned over Midten, blaalig; de mellem Hals- 
fjerene fremstaaende Dun danne ved den nedtrukne og derved 
skjulte Del af Halsen en foran hjerteformig Krave, der om- 
giver en mørk, befjeret, trekantet Plet. Paa Skuldrene staaer 
en bevægelig. Fjerbusk. 
Afbildn. Tab. 1. (Vultur cinereus) gl. Han. 
En meget stor Fugl af 42—45” Længde og 96—112” 
Brede, samt 12—20 Punds Vægt. De hos de Gamle nøgne 
Steder ere hos unge Fugle beklædte med Dun; Rygfjerene 
have lyse Kanter. Hunnen er sædvanligvis mørkere end 
Hannen; forøvrigt ere Kjønnene lidet forskjellige. 
Graa-Gribben beboer i store Skarer Asien og Åfrika, 
tildels ogsaa det sydlige og sydøstlige Europa, hvorfra den 
undertiden forflyver sig nordligere. Saaledes er den nogle 
