16 
formodenligt kort efter at den har holdt et overdaadigt 
Maaltid. — Naar man hen imod Aften lægger Mærke til, 
hvor den tager Nattesæde i Træerne, kan man, helst ridende, 
liste sig til at skyde den. Anskudt er den farlig at nærme sig. 
At den i de Egne, hvor den forekommer hyppigst, anretter 
en Del Skade, fremgaaer af det ovenfor Anførte. Påa Fær- 
øerne skal det tidligere have været Tilfældet, at Den, som 
dræbte en Havørn, kunde, ved at indlevere dens Næb til 
Landfogeden, befrie sig for Livstid fra at svare «Næbbetold» 
(se herom under Corvus corax). 
At den nordamerikanske Hal. leucocephalus (L) skulde være truffen 
i Danmark, er meget usandsynligt. De forskjellige Beretninger, som 
Forf. giver i nærværende Arbeides iste Udg. angaaende dens Forekomst 
her i Landet, ere neppe tilstrækkeligt sikkre til, at man derefter tør ind- 
lemme den i vor Fauna. Boie angiver, at den flere Gange er seet ved 
Norges nordlige Kyster i 1817, men denne Meddelelse beroer efter al 
Sandsynlighed paa en Feiltagelse. 
c. Flod-Ørne. Pandion, Savigny. 
Fodroden nøgen; ingen Lægfjer (Buxer); Ydertaaen kan 
dreies frem og tilbage (Vendetaa); Kløerne trinde, 2den og 
3ådie Svingfjer længst. 
Almindelig Flodørn, Pandion haliaétus, (£.) 
Syn. Falco haliaétus, L. 
Dansk: Fiskeørn, Fiskehøg, Gleie, (Thy). Norsk: Fiskeørn, Fiskegjøe, 
Blaafot. Svensk: Fiskljuse, Fiskhåk, Fisktjuf. Færøisk: Ørn, 
Artsm. Voxhud og Fødder lyseblaa, Iris gul; Benene kortfjerede, uden 
Buxer, rue, skarpt skjællede og ligesom Tæerne meget stærke, 
Saalerne skarpt vortede. Fra Næbet gjennem Øinene langs Siderne 
af Halsen en bred, mørkebrun Stribe. Overkroppen brun med 
smalle, hvidagtige Fjerrande; Underkroppen hvid, med brune 
Pilpletter paa Brystet og Kraven. Halen, der er kortere end 
de sammenlagte Vinger, har 6 mørke Tværbaand. 
Afbilan. Tab. Il. (Falco haliaétus). gl. Han. 
Længde 24—28”, Vingestrækning 52—64”. Hunnen 
