2Åå 
Hannens Længde 22—24”, Vingestrækning 52—54", 
Hunnens  —  24—26”, — 60 , 
Nogen virkelig Berettigelse til at optage denne Art blandt Danmarks 
Fugle har Udgiveren ikke kunnet finde. Den eneste Grund dertil har 
Forf. uden Tvivl søgt i Naumanns Angivelse (Naturgesch. d. Vogel Deutsch- 
lands I. p. 342): «ist schon in Preuszen nnd Dånemark selten.» Da 
imidlertid Muligheden for dens Forekomst her i Landet ikke kan siges 
at ligge fjernt, har Udg. anseet det for rettest ikke helt at lade Arten 
uomtalt. 
Den er en Beboer af den gamle Verdens sydligere og østligere Him- 
melstrøg. I det nordlige Tydskland, hvor den dog er sjelden, falder dens 
Træk paa samme Tid som den røde Glentes. Dens sædvanlige Opholds- 
sted er Skove, der have Vand i Nærheden. 
Fiske udgjøre nemlig dens Yndlingsføde; dog forsmaaer den heller 
ikke Frøer, Mus og unge Fugle, Insekter og i Nødsfald Aadsler. 
Sin Rede bygger den paa høie Træer og lægger i Midten af Mai 
2—4 Æg af Udseende, Form og Størrelse omtrent som den røde Glentes. 
Æggets Længde og Brede: 
52 mm. 4] wm. 
58 » 46 » 
Den er vanskeligere at skyde end hin; en Rottesax, lagt under Vand- 
fladen, med en Fisk til Lokkemad giver den letteste Fangst. 
3die Gruppe: Vaager, Buteones. 
Næbet svagt, med en meget afrundet, ofte utydelig 
Tand; Hovedet bredt; Kroppen tyk og plump. 
Fødderne med en temmelig stærk og kort Fodrod; 
korte, plumpe Tæer; Kløerne forholdsvis temmelig svage og 
kun lidt krummede. 
Vingerne af Middellængde og brede; Iste Svingfjer 
meget kort, 4de længst; Fjerklædningen temmelig lang, blød 
og løs. 
Vaagerne ere dovne, modløse, langsomme og sky Fugle, 
som man ofte seer lure paa deres Kov i hele Timer frå en 
ophøjet Gjenstand, eller der at udhvile sig efter et Maaltid. 
Déres Næring bestaaer i alle Slags Smaadyr, baade Hvirvel- 
dyr og hvirvelløse; de kunne ikke fange i Flugten. 
