25 
aa) Musevaage, Buteo, Bechst. 
ik. FS 
Almindelig Musevaage, Buteo vulgaris, Bechst. 
Syn. Falco buteo, L. — F. communis, variegatus, versicolor, 
albidus, L. (De forskjellige Varieteter.) 
Dansk: Musevaage. Norsk: Musvaage, Skjørvingesvaag. Svensk: 
Ormrvråk, Qvidfogel, Musvåg, Musvråk, Slaghok. 
Artsm. Voxhuden noget ophøjet og gul ligesom den næsten nøgne Fod- 
rod; Øieringen brun eller graa; Skafterne paa Sving- og Styre- 
fjerene hvide; Vingerne næsten af lige Længde med Halen, der 
har 10—12 graa Tværbaand; Overkroppen mørkebrun; Under- 
kroppen af samme Farve eller smudsighvid med talrige mørke- 
brune Pletter. 
Afbildn. Tab. IV. (Falco buteo) gl. Han. 
Der gives talrige Afændringer i Farve og Tegning, f. Ex. 
sortebrune, mørkebrune, graabrune, brune, rødbrune, plet- 
tede, næsten hvide og (yderst sjeldent) renhvide. 
Hannens Længde 20—21”, Vingestrækning 44—48”. 
Hunnens  —  22—24", — 46—50”. 
Imellem Han og Hun finder ingen anden Forskjel Sted 
end i Størrelsen, og ligesaalidt kunne de Unge med Sikker- 
hed adskilles fra de Gamle. 
Den almindelige glatfodede Musevaage er hos os, som 
i næsten hele Europa, den hyppigste Rovfugl. I Norges og 
Sverrigs sydligere og mellemste Egne er den meget tal- 
rig. Længere mod Nord træffes den kun undtagelsesvis. 
Påa Bornholm er den, saavidt vides, hidtil ikke iagttaget. 
Efter Apotheker Steenbergs Meddelelse ankom den til 
det nordlige Sjælland: 
1825 den 10de Marts 
1832 — 12te  — 
1837 — 18de — 
1838 — Ååde April. 
