31 
Trodsighed ere Grundtrækkene i dens Charakter. Den er 
sky, flyver langsomt og tungt, som oftest lavt. 
Hvepser, Bier og andre Insekter med deres Yngel ud- 
gjøre dens Yndlingsføde; desuden æder den ogsaa gjerne 
Frøer, Mus, Firben og Staalorme, som den belurer, siddende 
paa Jorden; ofte plyndrer den Fuglerederne og tager ogsaa 
undertiden til Takke med Frugt og i Nødsfald med Aadsel. 
Den store, flade Bede, som den i Mai og Juni bygger 
paa Træer, staåaer snart høit, snart lavere og udmærker sig 
ved, at den er belagt med grønne Løvgrene (hvilket forøvrigt 
ogsaa ofte er Tilfældet med Musevaagernes). Dens 3—4 
Æg ere gulrøde og besatte med store rødbrune, uregel- 
mæssige Pletter. 
Æggets Længde og Brede: 
AOmm- BOE: 
Sl HD) AA »v 
Den er vanskelig at faae paa Skud og endnu vanskeligere 
at fange i Bur og Garn. I April 1848 fangede Forf. den i 
et Høgegarn ved Thyrsbæk. Forøvrigt maatte den vel let- 
test kunne fanges paa en Rottesax med en levende Frø til 
Lokkemad, stillet i Nærheden af dens sædvanlige Opholdssted. 
Ved sin Næring er Hvepsevaagen nyttig; thi den for- 
tærer daglig en Mængde for Land- og Forstmanden for- 
dærvelige Insekter, hvorimod Skaden, den anretter, er ube- 
tydelig. 
4de Gruppe: Ædelfalke, Falcones. 
Næbet kort, rundagtigt, meget krumt lige fra Roden, 
forsynet paa Randene af Overnæbets Spids med en stor, 
skarp Tand og et tilsvarende Udsnit i Undernæbet. Egnen 
omkring Øiet nøgen. Øieringen brun. 'Næseborene runde, 
med en Tap i Midten. Benene korte, stærke; Tæerne 
lange, med en større eller mindre Hud ved Roden imellem 
den som oftest usædvanligt lange Mellemtaa og Ydertaaen; 
