40" 
1866 (Feddersen). I 1851 fik Forf. fra Birkedommer Gad til- 
sendt baade Fugl og Æg fra Læsø, hvor Reden var funden 
den 28de Mai. 
Med Hensyn til Skaden, den anretter, gjælder hvad der 
ovenfor er sagt om Lærkefalken. 
b) Rødfalke, 7%nnunculus. É 
Rødfalkene adskille sig fra de ægte Ædelfalke ved kor- 
tere, tykkere, med mindre Baller forsynede Tæer, en længere 
Hale, længere og løsere Befjering og mindre stive Sving- og 
Styrefjer. Kjøns- og Aldersforskjellen er ikke stærkt udpræget. 
Taarnfalk, Tinnunculus alaudarius (Briss.). 
Syn. Falco tønnunculus, L. — F. brunnius, Bechst. (Ung Fugl.) — 
Cerchneis tinnunculus, Boie. 
Dansk: Taarnfalk, Kirkefalk, Musefalk. Norsk: Taarnfalk. Svensk: 
Tornfalk... Færøisk: Fålkur. 
Artsm. Gul Voxhud og gule Fødder med sorte Kløer; Overnæbets Tand 
stump; Hoved og Hale askegraa; Overkroppen rødbrun eller næsten 
teglrød, med sorte Pletter; de sammenlagte Vinger næsten af 
Halens Længde; Halen tilrundet, med et bredt sort Baand oven- 
for den hvidagtige Spids; Underkroppen gulhvid med brune 
Lancetpletter. 
Afbildn. Tab. IN (Falco tinnuneulus), gl. Han. — Suppl. Tab. Il, gå. Hun. 
Hunnen og den unge Fugl: Rustrødligt, sortebrunt 
plettet Hoved; rustfarvet, sortbaandet Hale. Hos de unge 
Fugle ere Vingerne kortere. Hannens Længde 139”, Vinge- 
strækning 29”, Halen 6”; Hunnens Længde 15”, Vingestræk- 
ning 31”, 
Denne over hele Europa udbredte Falk er hos os vel 
langtfra sjelden, men dog heller ingenlunde hyppig; efter 
flere Iagttagelser at dømme synes det, at den — ialtfald 
paa Øerne — nu er mindre almindelig end tidligere. Den 
beboer dels vore mindre Skove, dels Taarne og Slotte; i Okto- 
ber og November forlader den os og vender tilbage i Marts og 
