41 
April. I Norge forekommer den almindeligt ynglende over- 
alt Syd for Trondhjemsfjorden, sparsommere Nord for denne, 
men er dog nu og da truffen ynglende helt oppe ved Polar- 
cirkelen. I Syd- og Mellemsverrig er Tåarnfalken alminde- 
lig. Paa Færøerne har Sysselmand Muller kun truffet den 
én Gang. 
Taarnfalken har et muntert, kjækt Væsen, dog besidder 
den mere Dumdristighed end Mod; den har en let og hur- 
tig Flugt, men kan ikke fange flyvende Fugle. I Flugten 
gjør den ofte Holdt og bliver en Tidlang staaende flagrende 
påa ét Sted ligesom den hængte; den speider saaledes efter 
sit Bytte. 
Næringen bestaaer i Mus, Fugle, Fugleæg, Insekter, 
smaa Frøer og Firben. Som et Bevis paa dens Graadighed 
kan anføres, at Forf. fandt 10 fuldvoxne Firben og en hel 
Markmus i denne lille Fugls Mave. 
I Huller og Revner i Klipper, gamle Mure og Taarne 
bygger den sin Rede, eller ogsaa i Skovene i Huller i gamle 
Træer, sjeldnere påa Grene, og da som oftest i gamle Kråge- 
reder. Den yngler paa Bornholms Klipper, ved Aarhus Dom- 
kirke og ved adskillige Landsbykirker, saavel paa Øerne som 
i Jylland. Paa Taarnene og Kirkerne i Kjøbenhavn ynglede 
den i Fåbers Tid meget almindeligt, nu derimod ikke; paa 
St. Mikkels Kirketaarn i Slagelse ynglede ligeledes hvert Aar 
flere Pår i hin Tid, hvorimod der nu ingen findes. De 3—5 
Æg, som lægges i Mai, ere rødbrune, bestrøede med sorte- 
brune, uregelmæssige Punkter og Pletter. 
Æggets Længde og Brede: 
agmm, 30mm: 
42 » 32 » 
Ungerne kunne tæmmes og vænnes til at flyve frit om- 
kring ligesom Duerne. 
Den er sky og forsigtig og derfor vanskelig at skyde, 
undtagen ved Kragehytten. I Fælden fanges den sjeldent. 
Taarnfalken forstyrrer mange Smaafugles, især Lærkers, 
