46 
Marts, snart i lave, 'snart i høie Træer; sædvanligt af- 
benytter den en og samme Rede flere Aar itræk, men for- 
bedrer den dog hvert Foraar. Reden anbringes helst, hvor 
et Par mindre Grene udgaae fra Stammen; den er i Rege- 
len spids nedadtil, høj og i Overkanten hvælvet udad og 
skjelnes derved let fra Musevaagens og Glentens Reder. I 
Midten af April eller lidt senere lægger Hunnen 2—4 Æg, 
ganske unge Fugle maaskee dog kun 1; de ere hvide, lidt 
blaa- eller grønladne, ofte med brune Pletter og Streger, 
undertiden helt rustgule. Den yngler i flere danske Skove, 
f. Ex. ved Grenaa (Bonnez), Korselitze paa Falster, Herlufs- 
holm (Melchior), Hald Bøgeskov ved Viborg (Feddersen) og 
mange Steder i Vendsyssel. Påa Bornholm synes den der- 
imod kun at forekomme om Vinteren. 
Æggets Længde og Brede 
o4mm: 4 4mm. 
63 » 50 » 
Duehøgen er her i Danmark den Rovfugl, man hyp- 
pigst fanger i Høgeburet. Naar den nyligt hår holdt et 
rigeligt Maaltid og udhviler sig i et Træ, kan man liste sig 
til at skyde den; medens den ruger, «holder» den ogsaa 
godt, og man kan da uden Vanskelighed komme den paa 
Skud. Efter stærk og langvarig Regn flyver den nødigt 
og temmelig tungt. Ved Kragehytten indfinder den sig 
sjeldnere. 
Den er en meget skadelig, om ikke den skadeligste af 
vore Rovfugle. I én Dag kan den fortære og fordøje 2 
Duer, endog 2 Krager; deraf kan man slutte sig til, hvilket 
Nederlag den anretter iblandt vilde og tamme Fugle. Ved 
at udrydde en Del Mus stifter den imidlertid ogsaa nogen 
Nytte. 
