Mek 
sr. 
rn 
ved Søer og Moradser, hvor de ogsaa yngle og bygge hede 
påa Jorden mellem Siv og Græs. 
Artsbestemmelsen af Kjærhøgene frembyder adskillige Vanskelig- 
heder, og deres Synonymik er temmelig indviklet. Blandt de Forsøg, 
der af forskjellige Forfattere ere gjorte paa at angive paalidelige Charak- 
terer for de enkelte Arter, maa nævnes Blasius's (i Naumania for 1857) 
og Sharpes (i det nyligt udkomne Iste Bind af hans Katalog over Fug- 
lene i British Museum). Da det førstnævnte Arbeide er forholdsvis let 
tilgængeligt, det sidste derimod, saavidt vides, kun findes i et enkelt 
Exemplar her i Byen, har Udgiveren anseet det for rigtigst i Oversættelse 
at gjengive Sharpes Beskrivelse af de europæiske Kjærhøge in extenso. 
Rødbrun Kjærhøg, Circus aeruginosus. (L.) 
Syn. Falco aeruginosus, L. — F. rufus, L. — Circus rufus, 
Briss. — F. arundinaceus, Bechst. 
Dansk: Rørfalk, Fiskehøg, Dværgglente. Svensk: Kårrhåk. 
Afbildn. Tab. V (Falco rufus), gl. Han. — Suppl. Tab. III, 92. Hun og 
ung Han. 
Ung Fugl. Næsten ensfarvet chokoladebrun. Ryg- 
sidens Fjer med et let Anstrøg af Rødbrunt i Randen. De 
øverste Haledækfjer og Undersiden af en mere bestemt rød- 
brun Farve. Issen, Forhalsen og Kinderne gulhvide; Fje- 
rene påa Baghalsen og Midten af Brystet samt Vingedæk- 
fjerene have ofte gulhvide Rande, der give disse Partier et 
stribet Udseende og betegne, at Fuglen nærmer sig den 
voxne Alder. Vingerne brune, Haandsvingfjerene meget mør- 
kere end de øvrige Svingfjer. Halen ensfarvet brun med 
meget svage, rødbrune Pletter. 
De to Kjøn synes ikke at frembyde nogen Farveforskjel, 
medens Fuglene ere unge; de undergaae begge de samme 
Faårveforandringer, indtil de indtræde i den voxne Alder. 
Dette Tidspunkt betegnes ved, at Vinger og Hale blive 
blaagraa. 
Gammel Han. RØygsiden mørkebrun med svage Spor 
af rødbrune Kande paa Fjerene. De smaa Vingedækfjer 
hvidgule, i Midten mørkebrune; de yderste af de større 
