årer i 50 
ax 
Haandsvingfjers Dækfjer samt Armsvingfjerene blaagraa med 
korte, hvide Spidser; de inderste Armsvingfjer brune med et 
stærkere eller svagere Anstrøg af Hvidgraat.  Haåaandsving- 
fjerene sortebrune, meget lysere i Spidsen, mælkehvide ved 
Grunden af Inderfanen; den lyse Farve tiltager i Udstræk- 
ning hen imod Årmsvingfjerene, som ere ganske hvidgraa 
påa Undersiden. De øverste Haåledækfjer hvide med en let 
Antydning af Graat og et rødligt Skjær. Halen ensfarvet 
blaagraa, paa Undersiden mere rødbrun. Hovedet og Bag- 
halsen smudsiggule med mørkebrune Striber, Overryggen 
ligeledes svagt stribet. Ansigtskraven af samme Farve som 
.den øvrige Del af Hovedet. Ansigtets Sider og Forhalsen 
hvide med smalle, mørkebrune Striber, den bageste Rand af 
Øredækfjerene næsten ensfarvet brun. Kroppens Underside 
smudsig gul, Brystet med brune Længdestriber, Bugen og 
Underlaarene mere rødbrunlige, men nu og da noget stri- 
bede paa Grund af Fjerenes gulbrune Rande. De underste 
Vingedækfjer og Axillarfjerene ensfarvet lysegule, de sidste 
med en smal brun Stribe langs Skaftet. Voxhuden grøngul, 
Næbet sortagtigt, Fødderne gule, Kløerne sorte, [ris lysegul. 
Totallængde 21,8”, Næbet 1,57”), Vingen 15,5”, Halen 9,7” 
Fodroden 3,3”. 
Gammel Hun. Lidt større end Hannen. Totallængde 
22,3”, Vingen 16,5”, Halen 10,7”, Fodroden 3,7”. 
Rørfalken opholder sig hist og her ved de med Rør 
og Buske bevoxede Søer, store Moser og Sumpe; som ægte 
Trækfugl opholder den sig hos os fra Marts til Oktober. 
Vinteren tilbringer den i varmere Egne. I Sverrigs sydligste 
Provindser er den ikke meget almindelig, men træffes dog af 
og til ynglende. I Mellemsverrig og nordligere forekommer 
den ikke, eller i alt Fald kun undtagelsesvis. I Norge er 
den, ifølge Collett, kun skudt to Gange. [Nilssons Angivelse 
+) Ved dette Maal angives her, ligesom for de øvrige Circus-Arters Ved- 
kommende, Længden af Overnæbets Ryg, maalt-i Buelinie (cu/men). 
