53 & 
Kløerne sorte, Iris gul. Totallængde 21,4”, Næbet 1,1”, 
Vingen 13,2—13,4”, Halen 8,2—8,7”, Fodroden 2,8”. 
Gammel Hun. Rygsiden brun, Issefjerenes Rande 
med et Anstrøg af Rødbrunt.  Nakken og Baghalsen blegt 
gulbrunt rustfarvede med brede, mørkebrune Striber. Skul- 
der- og Vingedækfjerene med brede ovale Pletter af en bleg, 
gulbrun Farve. Svingfjerene brune med hvidagtige Spidser, 
Årmsvingfjerene udadtil med et Anstrøg af Askegraat og 
med sortebrune Tyværbaand, der fremtræde tydeligst paa 
Undersiden, som iøvrigt er graahvid med et rustrødt An- 
strøg paa Inderfanen. De øvre Haledækfjer hvide, Halen 
graaagtig brun med hvid Spids og med fem mørkere, brune 
Tværbaand, af hvilke det næstbageste er betydeligt bredere 
end de øvrige. De yderste Fjer i Mellemrummene lyst gul- 
hvide, mere eller mindre skyggede med Askegraat paa Yder- 
fanen.  Pandefjerene og Fjerene over og under Øiet hvid- 
agtige, Ørefjerene og Kindfjerene rustfarvede med mørke- 
brune Striber, Ansigtskraven gulagtig hvid med brune Striber, 
Halsens Sider og Kroppens Underside blegt gulbrune, den 
sidste mere og mere hvidagtig hen imod Underbrystet og 
Bugen, med brede, brune Striber; paa Bugen og Under- 
laarene ere Striberne smallere og med gulbrune Pletter. De 
nedre Vingedækfjer farvede som Ryggen; Side- og Axillar- 
fjerene mørkebrune med runde, lysegule Pletter påa begge 
Fanerne. Voxhuden grønlig gul, Næbet sortagtigt, Fødderne 
gule, Iris rødbrun. 
Ved de rustgule Baand påa Halen kan den unge Hun 
adskilles fra den gamle Fugl. Hos begge Kjøn blive Bryst- 
striberne i Regelen smallere med Alderen. Man antager, at 
Hannerne ere avledygtige i den brune Dragt, og at de først 
i andet Efteraar erholde den blaa Dragt ved én Fælding. 
Kornfalken findes dels paa store Hedestrækninger, dels 
hvor Enge og Sumpe afvexle med frugtbare Kornmarker, 
men er sjelden her i Landet. Konservator Scheel skød den 
paa «Maerne» ved Vordingborg i Efteraaret 1834; den 7de 
