57 
Gammel Hun. Oversiden næsten ensfarvet brun med 
meget svage Spor af gulbrune Kanter paa Fjerene, tydeligst 
paa de inderste Vingedækfjer. Hovedet og Baghalsen med 
matte, rødbrune Striber ligesom Ansigtskraven og Halsens 
Sider. Øredækfjerene næsten ensfarvet brune, Fjerene under 
Øiet hvidlige. Svingfjerene mørkebrune; Haandsvingfjerene 
og deres Dækfjer med en graa Afskygning påa Yderfanen 
og med mørkebrune Tværbaand, tydeligst paa Undersiden, 
hvor Svingfjerene ere lyst gulbrune påa Inderfanen. De 
indre Årmsvingfjer brune ligesom Ryggen. De øverste Hale- 
dækfjer hvide, Halen brun, lysere mod Randen og med fem 
mørkebrune Tværbaand. Mellemrummene lysere og rødlige 
påa de yderste Styrefjer, der have et Anstrøg af Hvidt paa 
Inderfanen. Kroppens Underside hvidgul med rødlige Fjer- 
ribber, der frembringe et fuldstændigt stribet Udseende. Vox- 
huden mørkegul, Næbet sort, Fødderne gule, Iris nøddebrun. 
Totallængde 18,5”, Vingen 14,8”, Halen 8,4”, Fodroden 1,37. 
Denne Kjærhøg er hertillands endnu sjeldnere end Korn- 
falken, som den forresten ligner i Egenskaber, Levemaade 
og Næring; dog flyver den lettere og skjønnere og fore- 
trækker mere Enge, Sumpe og overhovedet Vandets Nær- 
hed til Opholdssted. 
Bonnez har meddelt Forf., at den forekommer hele 
Sommeren i Grenaåaegnen, hvorfor han finder det sandsyn- 
ligt, at den yngler der.  Angivelsen beroer dog. efter al 
Sandsynlighed paa en Forvexling. Ifølge Melchior blev et 
Exemplar af denne sjeldne Art skudt i Sept. 1823 ved Gissel- 
feldt og indlemmet i den Herlufsholmske Samling. I Norge 
vides den ikke at være bemærket, men Nilsson angiver (l. c. 
p. 90), at tre eller fire Individer af denne Art ere skudte i 
Skaane. 
Sim Rede bygger den i første Halvdel af Mai paa sum- 
pige Steder, blandt Vidiebuske, Siv og høit Græs; de 3—4 
blaahvide, uplettede Æg have Lighed med foregaaendes, men 
ere noget mindre. 
