Eg 
68 
Spurveugle, Glaucidium passerinum (L.). 
Syn. Stric passerina, L. — Strizx pygmæa, Bechst. — Strix 
acadica, Temm. 
Dansk: Dværgugle, Spurveugle. Norsk: Dværgugle, Spurvugle. 
Svensk: Sparfuggla. 
Artsm. Hovedet lille, med smalt Ansigt og utydeligt Slør; Vingerne 
korte og Tæerne tæt befjerede; Næb og Iris gule; Overkroppen 
graabrun med hvide Pletter; Underkroppen hvid med brune 
Længdestreger; Halen med 4—5 hvide Baand og betydeligt læn- 
gere end Vingerne. 
Afbildn. Tab. VI, (Strizx passerina), gl. Han. 
Hannen af en Spurys Størrelse, men med større Hoved. 
Længde 6'/9—71/9", Vingestrækning 11%72—12”; Hunnen er 
større og adskiller sig desuden ved en brunere Farve paa 
Overkroppen samt svagere Længdepletter påa Bugen. 
Denne mindste europæiske Ugle tilhører egenligt den 
kolde Zone og kommer kun undtagelsesvis til os, endnu 
sjeldnere sydligere. Paa den skandinaviske Halvø træffes 
den sjeldnere Nord for Fjeldryggen, men almindeligt yng- 
lende i Norges sydligere Egne og i Mellemsverrig. Den 
skal være skudt i Klintholms Have og ved gamle Kjøgegaard 
(E. Hage); i Foraaret 1849 blev den skudt af Baron Rosen- 
krantz påa Balskov (Bonnez). Ifølge Forf.s Optegnelser har 
Skovfoged Christensen skudt to Spurveugler i Naaleskoven 
ved Liselund paa Møen, og Fasanjæger Frederiksen har 
meddelt ham, at, han har seet den i Kongelunden. Afdøde 
Apoth. Steenberg saae den flere Gange i unge Naaleskove i 
Omegnen af Helsingør, samtidigt med Kramsfugletrækket. 
Konservator Conradsen fik en Han til Udstopning, skudt ved 
Vordingborg i Marts 1858. Efter Faber (Ornithol. Noticer 
DPag. 66) var den angivet ham som ynglende ved Jægers- 
pris. 
Spurveuglen har sit Opholdssted i Skovene, og er en 
virkelig Daågugle. Naar den om Vinteren nærmer sig Byg- 
ningerne, forfølges den, ligesom sine Slægtninge, af Spurve 
og andre Smaafugle. Den er en lille nydelig, morsom Skab- 
