72 
Hunnen er i Almindelighed mere rødbrun end Hannen, . 
navnlig påa Ryggen, hvor Hannen er graa og hvid; den 
store Plet paa Skuldrene samt Grundfarven paa Underkrop- 
pen rustgulagtig hvid; Øiekrandsen rustbrunagtig graa, om- 
kring ved Næbet med mange sorte, haaragtige Fjerstraaler. 
Ungerne ligne Hunnen. 
Natuglen er udbredt over hele Europa og det nordlige 
Asien. I Sverrig er denne den almindeligste Ugleart; i 
Norge forekommer den ligeledes meget almindeligt, dog 
træffes den sjeldnere ynglende Nord for Trondhjem. Paa 
Færøerne er den truffen i Januar og Marts 1871 og i Nov. 
1872 (Muller). I Danmark findes den næsten overalt, hvor der 
gives Træer. I Vendsyssel er den dog ikke almindelig og paa 
Vestkysten deraf vides den end ikke at være iagttagen. Paa 
Bornholm er den heller ikke hyppig, og man vil først i de 
senere Åar have bemærket den der. I Sommermaanederne 
opholder den sig mest dybt inde i Skoven, men om Vin- 
teren- søger den ogsaa Smaakrat og store Frugthaver ved 
Byerne.  Saalænge der er Løv paa Træerne, sidder den 
gjerne og sover paa en Gren, nær ind til Stammen af et 
tætkronet Træ, sjeldnere i en Træhule. I de øvrige Aars- 
tider skjuler den sig om Dagen i hule Træer, øde Taarne 
og Ruiner eller andre Bygninger osv. Den er overordenlig 
lyssky og forlader først i Skumringen sin Hvileplads for at 
flyve paa Jagt. Dens Flugt er ganske lydløs. Den er her 
Stand- og Strøgfugl. 
Næringen bestaaer fornemmelig i Mus, Muldvarpe, unge 
Fugle, Frøer og Firben. , 
Den bereder sig allerede i Marts til at yngle, og Hunnen 
lægger da 3—5"”), rundagtige, hvide Æg, som oftest i hule 
Træer, undertiden i forladte Ravne- og Kragereder, paa et 
simpelt Underlag af Mos og Fjer; i Kirketaarne påa Sjælland 
og især påa Møen, Laaland og Falster yngler den hyppigst. 
7) Faber (Ornith. Noticer .Pag. II) anfører, at den lægger indtil 5 Æg; 
dog er dette vistnok en stor Sjeldenhed. 
