78 
Strix (s. str.), Sav. 
Næbet temmelig langt, Hornskeden forholdsvis kort. 
Næseborene ligge langt fortil, ere skjævt stillede og aflange. 
Hovedet meget bredt, Sløret stærkt udviklet, hjerteformigt, 
oventil afbrudt ved en smal Stribe, nedentil uafbrudt. Fjer- 
klædningen meget blød, silkeagtig; Zden Svingfjer længst, 
men kun lidt længere end I1ste og 3die. Halen kort. Fod- 
roden lang, spinkel og kun svagt fjerklædt; paa den nederste 
Trediedel findes kun børsteagtige Fjer. Tæerne endnu sva- 
gere besatte med Børster, vortede, tynde og forsynede med 
lange, spinkle Kløer.  Mellemtaaens Klo kåmtandet paa 
Indersiden. 
Æggene have en mere langskrakt Form end de fleste 
andre Uglers. 
Slørugle, Strix flammea (L.). 
Dansk: Perleugle, Slørugle. Svensk :Tornuggla. 
Artsm. Næbet hvidagtigt; Iris meget mørkebrun; Ansigtet hvidt, om- 
kring Øiet rødagtigt; Underlivet rustrødt, med Perlepletter; 
Overkroppen fint vatret askegraa, prydet med sorte og hvide, 
draabeformige eller perlelignende Pletter; Vingerne længere end 
Halen. 
Afbildn. Tab. VII, 97. Han. 
Længde 14—15”, Vingestrækning 39”, Han og Hun have 
megen Lighed med hinanden, dog er Hunnen noget større 
og plumpere samt mørkere af Farve. Paa de unge Fugle 
ere alle Farver meget blegere; de brune Punkter paa Brystet 
ere mindre, og de hvide mangle ganske. 
Sløruglen er en over mange Lande, kun ikke de kolde- 
ste, udbredt Fugl. I Tydskland er den almindelig; i Hertug- 
dømmerne mindre sjelden end i Jylland og paa Øerne. I 
Norge vides den ikke at være truffen, og i Sverrig var den 
indtil for nogle faa Aar siden kun bemærket en enkelt Gang. 
I de senere Aar derimod er den, ifølge Meddelelse fra Prof. 
Wahlgren, bleven langt almindeligere i Skaane, hvor den 
oftere træffes ynglende i Kirketaarnene omkring Malmø. Den 
