87 
Egne, og i Skoven træffes den sjeldnere. Paa den skandi- 
naviske Halvø forekommer den almindeligst; ynglende træf- 
fes den dog sjeldent Nord for Polarcirkelen. Paa Færøerne 
forekommer den af og til, dog neppe ynglende. Den til- 
bringer Dagen rolig paa Jorden, imellem Buske, Tidsler, 
… Nælder eller andre Planter. Om Efteraaret sidder den gjerne 
skjult i Kartoffelagrene; men den kommer aldrig i Husene. 
Om Efteraaret er den hyppigst, fordi mange da trække hertil 
fra nordligere Lande, og i milde Vintere forbliver den her 
undertiden. 
Den er ikke saa doven og søvnig som Skov-Hornuglen. 
Saalænge den ingen Efterstræbelse mærker, er den ikke sky, 
men et forfeilet Skud paa den gjør det strax vanskeligt si- 
den at komme den nær nok. I Sædet hår den en mere 
horizontal Stilling end de fleste andre Ugler, og i Flugten 
ligner den Kjærhøgene. Dens Stemme har noget brægende 
ved sig. 
Om Aftenen jager denne nyttige Fugl efter Mus, Smaa- 
fugle og Insekter, hvis Fangst paa Grund af dens lydløse 
Flugt lykkes forholdsvis let for den. 
Nogen egenlig Rede bygger den ikke, men lægger i 
første Halvdel af April sine 3—4, noget langågtige, hvide Æg 
paa et ganske simpelt Underlag af Straa eller påa den blotte 
Jord, i det høie Græs, Korn, Siv, Lyng o. L. 
Æggets Længde og Brede: 
aka: 30jore: 
ASP BED 
Den yngler enkelte Steder her i Landet, f. Ex. ved 
Aabenraa (Gammelgaard), i Engom Mose pr. Veile, Horreby- 
Lyng paa Falster osv. Fra Holsten besidder Museet en Unge 
(Wøldike). I Sommeren 1851 modtog Forfatteren adskillige 
Unger af denne Art fra det vestlige Jylland. Fischer anta- 
ger, at den yngler i Vendsyssel, men tør ikke udtale sig 
bestemt derom. Han har oftere truffet den der, én Gang 
endog i større Antal. 
