oe 
[Tæ)] 
bestaar af 10 stive og elastiske Styrere samt 2 mindre og 
blødere Sidefjer. Vingerne af Middellængde, ikke spidse. 
Af Svingfjerene er. Iste meget kort, den middellang, 3die 
længere, åde og dte længst. Fjerklædningen er noget kort, 
ikke synderlig stiv, påa Halsen løs og tynd, paa Baghove- 
det og Nakken ofte haaragtig. Spetterne frembyde adskil- 
lige Eiendommeligheder saavel i Skikkelse som i Farve og 
Levemaade. De have et stort og stærkt bygget Hoved med 
et haardt, kiledannet Næb, bestemt til at hugge Huller i 
Barken og i Træernes Ved, dels for, ved Hjælp af den klæb- 
rige Tunge, at naae de deri boende Insektlarver, dels for at 
danne sig kunstige Indgange i de hule Træer, hvori de ville 
yngle. Deres stærke, med store, skarpe Kløer bevæbnede 
Klattrefødder gjøre dem fortrinligt skikkede til at holde sig 
fast, medens de arbeide, hvorved den stive, nedadbøiede Hale 
ligeledes afgiver en udmærket Støtte. 
De opholde sig mest i Skove med mange trøskede 
Træer, men gjennemstreife ogsåa andre Egne, hvor der 
voxer Træer; her i Danmark optræde de nærmest som 
Stand- eller Strøgfugle. Spetterne ere uselskabelige, leve 
enkeltvis, ere urolige, listige, for Størstedelen sky Fugle, 
der hele Dagen næsten udelukkende ere beskjæftigede med at 
opsøge deres Næring, som de fornemmelig finde påa Træerne 
undertiden ogsaa paa Jorden. Deres Gang er tung og 
hoppende ; deres Flugt er kraftig, men hverken synderlig hurtig 
eller behændig; sædvanligvis er den ledsaget af en Snur-- 
ren, og finder Sted op- og nedstigende i store Bølgelinier, 
naar den gaaer langt. Om Natten sove Spetterne i hule 
Træer, hvorhen de ogsaa i Uveir tage deres Tilflugt. 
Hannen fremkalder i Parringstiden en snurrende Larm 
ved sin yderst hurtige Hakken paa en tør Gren i en Træ- 
top; denne Larm høres langt borte, og Hannen lokker derved 
Hunnen til sig. Spetterne synes at have Forudfølelse af indtræf- 
fende Veirskifte, hvorfor flere Arter iblandt dem af Almuen 
