102 
Grønspette, Picus viridis, L. 
Syn.  Gecinus viridis, Boie. — Chloropicus viridis, Malk. 
Dansk: Grønspette, Skovkok (Als). Norsk: Grønspet, Gertruds- 
fugl. Svensk: Grånspett, Gyllenrånna, Gréngåling, Grån Hackspett. 
Artsm. Grøn; Hætten karmoisinrød paa graablaa Grund; Egnen omkring 
Øjet sort; Hannen har desuden en karmoisinrød Plet bag Næb- 
vigen, nedenunder begrændset af en sort Stribe. 
Afbildn. Tab. 1X. gl. Han. 
Hunnen er mindre sort påa Hovedets Sider og mangler 
den røde Plet bag ved Næbvigen; endvidere har Underlivet 
flere grøngraa Pletter, og den røde Farve paa Hovedet er 
mindre ren. 
Længde J2—14”, Vingestrækning 23”, Halen 419%" > 
Tungen kan strækkes næsten 6” udenfor Næbet. 
Grønspetten forekommer her i Landet næsten overalt, 
hvor der er Skove, men altid enkelt- eller familievis og ikke 
hyppigt. Undtagelsesvis træffes den i skovløse Egne, saa- 
ledes ved Skagen, hvor den blev skudt den 15de Aug. 1861 
i Plantagen af Fuldmægtig A. Hoffmeyer, der sendte Exem- 
plaret til det kongl. Museum. Den er mere Strøg- end 
Standfugl. Som oftest begynder den sine Streiferier med 
Ungerne i Juli og August, rundt omkring i Skovene og 
Omegnen af Byer, men paa sit bestemte Vinteropholds- 
sted indfinder den sig først sent hen paa Efteraaret. Denne 
Årt findes mere i Løvskove end den foregaaende; underti- 
den seer man den påa Marken ved raadne Træstubbe og 
Myretuer. ' 
Paa den skandinaviske Halvø er Grønspetten almindeligt 
udbredt, navnlig i de sydlige og mellemste Egne; ovenfor 
Polarcirkelen træffes den mere sparsomt. Denne anseelige, 
kraftige Fugl er stedse munter, listig og meget forsigtig, 
dog ikke saa sky som forrige Art. I Klattring besidder den 
