105 
I Holsten forekommer den, ifølge Wøldikes Angivelse, dog 
undertiden. Den skal være skudt ved Helsingør (E. Hage), 
og paa Møen (Scheel). 
I Egenskaber, Levemaade og Forplantning ligner den 
Grønspetten; dog bestaaer dens Føde mere udelukkende af 
Myrer, og dens Skrig er svagere. Dens 5—8 Æg ligne 
Grønspettens, men ere betydeligt mindre, mere tyndskallede, 
renhvide og emailleagtigt glindsende. 
Æggets Længde og Brede: 
DE: 2 mm: 
BED VOED 
Exemplarerne fra Sydeuropa ere i Regelen noget større. 
Stor Flagspette, Picus major, L. 
Dansk: Flagspette, Flekspette, Hakkespette, Fledespette. Norsk: 
Stor Flagspette. Svensk: Storre Hackspett; Skogsknarr. 
Artsm. Sort-, hvid- og rødbroget; Ryg og Overgump sorte; Hætten 
sort, Nakken karmoisinrød hos Hannen: Undergumpen kar- 
moisinrød; Brystet og Bugen smudsigt rødbrunagtige; Næbet 
kort og tykt. 
Afbildn. Tab. IX. gl. Han. 
Længde 10”, Vingestrækning 17”. 
Hunnen mangler det karmoisinrøde Tværbåand over 
Nakken og er mørkere under Bugen end Hannen. De unge 
Fugle have om Høsten smudsighvide Skuldre, høirød Hætte og 
graa Pande. De ligne i denne Dragt Mellemspetten (P. 
medius), fra hvilken de dog let adskilles ved det tykkere 
Næb og den betydeligere Størrelse. Hen påa Efteraaret 
faaer den unge Han det røde Baand over Nakken, og efter- 
haanden tabes den røde Hætte. 
Den er Stand- og Strøgfugl; ofte holder -den sig 
hele Aaret indenfor Sommeropholdsstedets snevre Kreds 
eller udvider den blot lidt om Efteraaret, medens andre In- 
