121 
og ud, lægger Hunnen sidst i April 6—7 hvide, rødplettede 
Æg, som ruges af begge Magerne. 
Æggets Længde og Brede: 
192: 14 5mm. 
22% 16 » 
Reden selv bestaaer af sønderrevet tørt Løv, især af Eg 
og Bøg eller (i Naaleskove) af den yderste Barkskal. 
Spetmeisen er en meget nyttig Fugl for vore Skov- og 
keen eter som den befrier for en Mængde skadelige Insek- 
; Kjødet er ret velsmagende. 
Den er let åt komme påa Skud og fanges ledede 
uden Vanskelighed påa Limpinde og i Springdoner. 
Hærfugleslægten, Upupa, L. 
Hovedet prydet med en vifteformig Fjerbusk. Næbet 
trekantet ved Roden, meget langt, noget bøiet, tyndt, spidst, 
sammentrykt. Næseborene ved Næbroden, smaa, aabne, 
ovale, oventil omgivne af en ubetydelig Hudrand. Fød- 
derne korte, noget undersætsige, med 4. Tæer, - Ydertaaen 
og Mellemtaaen sammenvoxede i det første Led; Fodroden 
omtrent af Mellemtaaens Længde; Kløerne korte, svagt 
krummede; Bagtaaen næsten lige og temmelig lang. Vin- 
gerne af Middellængde, temmelig brede og meget afrun- 
dede i Spidsen; iste Svingfjer smal og kort, 2den lidt læn- 
gere; ådie kortere end 4de og dte, som ere lige lange og 
de længste. Halen, der beståaer af 10 Styrere, er temme- 
lig lang og lige afskaaren i Enden. 
Hærfuglen opholder sig mere paa Jorden end påa 
Træerne. Paa fugtige Skovenge og hvor Kvæget græsser, 
sees den især at søge sin Næring, som bestaaer af Insekter 
og Larver. Den gaaer skridtvis og temmelig hurtigt; Flug- 
ten udmærker sig ved Vingernes uregelmæssige Sving, og 
er ikke høi. I hule Træer eller i Aabninger påa gamle 
Mure bygger den Rede. Den fælder to Gange om Aaret 
uden at forandre Farve. Ungerne ligne de Gamle. 
