148 
den ikke i Finmarken. Lofoten og Ångermanland synes at 
danne Nordgrændsen for dens Udbredelseskreds. Påa Fær- 
øerne er den almindelig hele Aaret rundt. I Grønland træffes 
den kun undtagelsesvis som en tilfældig Gjæst. 
Stærene ere af Naturen meget selskabelige og leve 
flokkevis, ikke blot i Strøg- og Træktiden men ogsaa i For- 
plantningstiden, da de ofte bygge og ruge ved Siden af 
hverandre under Hustage eller i hule Træer. De nøies end 
ikke altid med Selskab af deres egne Lige, men i Trækti- 
den seer man dem ofte skarevis iblandt Krager og Alliker 
og om Foraaret iblandt Drosler, Viber og andre Fugle. I 
den første Tid efterat Ungerne have forladt Reden, holde de 
sig helst parvis, og man seer da i Regelen hver Familie 
for sig; senere hen påa Sommeren samle de sig derimod i 
større Flokke. De erélistige, muntre og urolige; de drikke 
meget, bade sig ofte og tilbringe gjerne Efteraarsnætterne 
mellem Sivene og Rørene ved Søbredderne for at udhvile 
sig fra Dågværket; de lade da deres larmende Kviddren 
høre, ofte langt ud paa Natten. Som de øvrige Arter af 
Kragefamilien kunne de lære at eftersige Ord, og de lære 
ofte sig selv at efterligne andre Dyrs Stemme og Sang; 
deres egen naturlige Sang bestaaer af allehaande besynder- 
lige, snurrende og hvislende Toner. 
Insekter, Laårver, Pupper, Snegle, i Nødstilfælde adskil- 
lige Slags Frø og Korn, udgjøre deres Føde; dog æde de 
ogsaa Kirsebær, Hyldebær og andre +Frugter. 
I Skove og Byer yngle de i hule Træer, men i Byerne 
ogsaa i Taarne, Murhuller, under Hustage eller i egne der- 
til ophængte Kasser (de saakaldte Stærkasser) og Lerkar med 
snevre Huller. Reden, der saaledes altid findes i en enten 
naturlig eller kunstig Hule, bestaaer af tørt Løv, Straa, Uld, 
Haar og Fjer, hvoraf de berede sig et ukunstlet, men blødt 
Leie for Æg og Unger. De benytte en og samme ÅAabning 
Aar for Aar, ofte to Gange i ét Aar, og lægge i Midten eller 
