156 
flyve med Færdighed. Næringen hente de baade af Dyre- 
og Planteriget; de æde Kjød, Insekter, Orme og forskjellige 
Frugter, de fleste ogsaa ÅAadsel; hvad de ikke kunne fortære 
strax, gjemme de i Regelen til et andet Maaltid. Kjønnene 
afvige ikke fra hinanden i det Ydre, og Ungerne faae alle- 
rede det første Aar de Voxnes Dragt. 
Ravnen, Corvus corax, L. 
Syn. C. leucophæus Vieill. (færøisk Varietet). 
Dansk: Ravn. Norsk: Ravn, Korp. Svensk: Ravn (Skaane), Korp. 
Færøisk: Ravnur, Korpur (H.) (Den hvidplettede Varietet: Qvujtravnur). 
Islandsk: Hrafn, Krumm. Grønlandsk: Tullugak. 
Artsm. Kulsort med Purpurglands; Halen kileformig, stærkt afrundet, 
saa at dens Sidefjer ere kortere end de sammenlagte Vinger; 
det stærke, høie Næb er af samme Længde som Fodroden. 
Afbildn. Tab. XI. gl. Han. — det Suppl. Tab. 2. (C. leucophæus). 
Længde 24”, Vingestrækning 50”. 
Hunnen, der er lidt mindre end Hannen, har neppe såa 
stærk en Metalglands. 
Der gives hvide eller gulagtighvide, gulbrune og 
hvidplettede Varieteter; den sidste hører hjemme paa 
Færøerne. En Han af denne Varietet, skudt ved Strand- 
møllen den åde Jan. 1857, findes i det zoologiske Museum. 
Blandt de sorte Ravne er der påa Færøerne hvert Aar en- 
kelte Par, som have en eller flere brogede Unger. 
Uagtet Ravnen ingenlunde kan kaldes sjelden i Dan- 
mark, er den dog langt fra at være hyppig overalt her 
i Landet, og der gives Egne, hvor den blot undertiden la- 
der sig see, saaledes påa Bornholm, hvor den kun træffes 
af og til om Vinteren, ved Viborg (Feddersen) 0. fl. a. St. 
Paa den skandinaviske Halvø forekommer den overalt, lige 
fra det sydligste Skaane til de nordligste Egne af Lapland. 
