168 
mellem 27 og 29mm. Have disse Fugle først gjort Holdt et 
Sted og ynglet der i nogle Aar, lade de sig ikke saa let 
bortskræmme, hverken ved Borttagelsen af deres Reder eller 
ved at skyde Ungerne. 
Den 5te Februar i den milde Vinter 1856 faldt et Indi- 
vid af denne Art død ned i Haven til Frederik d. 6tes Palais 
påa Amalienborg fra sit Nattesæde paa Taget; det Samme 
gjentog sig den 28de Febr. s. A. paa selvsamme Sted, hvor, 
forunderligt nok, en Del Graakrager samme Aar fristede en 
lignende Skjæbne. | 
Den Nytte, som Kornkragerne stifte ved at udrydde en stor 
Mængde Markmus, Snegle, skadelige Insekter og Larver, opveier 
rigeligt den Skade, de anrette ved at fortære Korn og Frugter. 
Alligevel gjøre de sig hos Mennesker, der boe i Nærheden 
af deres Koloni, yderst forhadte ved den uophørlige Skrigen, 
der ledsager alle deres Bevægelser; da de tillige beskadige 
og ødelægge Træerne, hvor de yngle i betydelig Mængde, 
søger man at tilintetgjøre Rederne, og naar Ungerne ere 
komne saavidt, at de kunne forlade disse, uden dog at flyve 
videre bort, anstilles der ofte morderiske Jagter for åt ud- 
rydde eller fuldstændigt fordrive dem. 
For en Del Aar siden nedsatte en Koloni sig i en Skov 
i Sundeved i Slesvig, hvorfra den blev fordrevet til den saa- 
kaldte «Tykskov» ved Varnis Strand ved Aabenraa Fjord. 
Her formerede de sig i en utrolig Grad, trak stedse flere 
til sig og bleve tilsidst, formedelst deres Mængde, Egnens 
Landeplage. Man saae paa mange Steder 70—80 Reder i 
ét Træ; de aad Sæden paa Markerne og afbrækkede Træer- 
nes Toppe til Reden, saa at den smukke Skov truedes med 
Undergang. Man søgte ved Pistolskud, Ild, Støj og Larm at 
forjage dem, men forgjæves, indtil Stedets Degn, Hr. Gam- 
melgaard, i Sommeren 1846 tilraadede Beboerne at lade 
en Kanon tordne for dem. Ved at lade denne drøne et 
helt Døgn igjennem, rystede man deres luftige Boliger saa- 
ledes, at Fuglene tog Flugten og lod Æg og Unger i Stikken. 
