174 
ger”). Underlaget er tørre Grene og Kviste; indvendigt er 
den udfodret med Mudder som en Svalerede, og det sidste 
Lag, det egenlige Leie, bestaaer af fine Rødder og Haar; 
foroven har den et Tag af Torne og tørre Kviste, og Ind- 
gangen er påa Siden, undertiden findes to Indgange. I 
denne Rede lægger Hunnen i første Halvdel af April 7—8 
grønagtige, bruntstænkede Æg, som udruges i neppe 3 Uger. 
Æggets Længde og Brede: 
am. PLAGE 
37,5 » PÅ v 
Berøves de Æg eller Unger, bygge de i Regelen en 
anden Rede og yngle igjen; ellers afbenytte de den gamle 
Rede i det følgende Aar. 
Ved at udrydde mange skadelige Insekter stifte de me- 
gen Nytte, hvorved de for en stor Del opveie den Skade, 
de tilføje Jagten og det unge Fjerkræ. I Frugthaver og 
Kjøkkenhaver gjøre de megen Fortræd og forfølges derfor 
ivrigt. 
Skovskadeslægten, Garrulus, Briss. 
(Corvus, L.) 
Næbet kortere end Hovedet, aflangt kegleformigt, lige, 
fortil lidt sammentrykt; Overnæbet ubetydeligt længere end 
Undernæbet og lidt bøjet, begge forsynede med en Tand 
bag Spidsen; Næseborene ved Næbroden, ovåle, bedækkede 
med haaragtige Fjer. Fjerklædningen yppig, blød og 
løs; paa Hovedet kunne de forlængede Fjer reises til en 
Slags Top. Fodroden længere end Mellemtaaen; Yder- 
taaens første Led sammenvoxet med Mellemtaaen. Vingerne 
middellange og afrundede; den Svingfjer lig 10de, 3die 
+) Man har villet paastaae, at naar Skaden bygger høit oppe i Træ- 
toppene, bliver Sommeren regnfuld, hvorimod den bliver tør, naar 
Skaden anlægger sin Rede lavt, inde mellem Grenene; det synes, at 
den vælger det Første for at undgaae Regndryppet fra Grenene, og det 
Sidste for at opnaae Skygge (Nilsson, Skand. Fauna. Fogl. I. p. 207 
Anm.) 
