178 
mindelig, navnlig i de nordligere Dele af Halvøen, lige op 
til Ishavet; påa Vestkysten er den dog aldrig bemærket. 
Den yngler i stort Antal i Finmarkens østlige Partier, spaår- 
sommere i Skovegnene i Trondhjems Stift, men atter almin- 
deligt i Egnene Syd for Trondhjemsfjorden; selv helt nede i 
Christianssand-Stift træffes den ynglende. Ved Christiania 
forekommer den ikke sjeldent. I Mellemsverrig viser den 
sig af og til ved Stockholm, men i de sydlige Dele af Lan- 
det findes den ikke. 
Om Sommeren opholder den sig mest i tætte Naale- 
skove, hvor den boer parvis. Den færdes fortrinsvis i de 
øvre Partier af Granregionen og røber sit Opholdssted ved 
at udstøde et ejendommeligt, ugleagtigt Skrig. Dens Nys- 
gjerrighed og Tillidsfuldhed ligeoverfor Mennesket er saa 
stor, at den kommer ned fra Trætoppene for nærmere at 
betragte de Personer, der færdes i Skoven, ja Linn é meddeler 
endogsaa fra sin laplandske Reise, at Lavskrigerne kom ned 
til ham og hans Selskab og tog Maden fra dem, medens de 
spiste. Naar den færdes i Træernes Grene, sees den un- 
dertiden hængende i sine spidse Kløer påa Undersiden af 
Grenene ligesom Meiserne for at pille Insekter; forøvrigt 
opholder den sig ogsaa ofte paa Jorden, hvor den søger Insek- 
ter og Larver mellem Rensdyrlaven, der danner udstrakte Lag 
over Jordbunden i hine nordlige Egne. Den holder sig 
imidlertid ingenlunde udelukkende til den nævnte Føde, men 
anfalder og opæder ogsaa mindre Fugle og selv større, som 
ere fangne i Snårer, saasom Ryper, Urhøns, Hjerper 0. l. 
Ligeledes tager den Mus og Rotter og forsmaaer heller ikke 
Planteføde f. Ex. Enebær, Blaabær o. s. v. 
Reden anlægges - som oftest nogle faa Alen fra Jorden 
i en Gran eller Fyr og bygges af Lav- og Mosarter, Straa, 
Haar og Dun. I April eller Mai, ofte endnu medens Sneen 
ligger høit i Skoven, lægger Hunnen 5—6 bleggrønne Æg 
med smudsigbrune Pletter. 
