180 
de tildels fange i Luften ligesom Fluesnapperne, men om 
Vinteren leve de næsten udelukkende af Bær. 
Almindelig Sidensvands, Ampelis garrulus, (L.) 
Syn. Bombycilla garrula, Vieill. — Bombycilla bohemica, Briss. — 
Bombycivora garrula, Temm. 
Dansk: Sidensvands, Skitteren, (Christiansø). Norsk: Sidensvans. 
Svensk: Sidensvans, Ronnbårshane (Småland), Toppsparf. 
Artsm. Rødgraa med en Top paa Hovedet, Vingerne sorte med Hvidt 
og Gult; de bageste Svingere med skarlagenrøde, pergament- 
agtige Spidser; Halen med gult Baand i Spidsen og rødbrune 
Underdækfjer. 
Afbildn, Tab. XII. (Bombycilla garrula), gå. Han. 
Længde 8—8'o"": Vingestrækning 14”; næsten af Stæ- 
rens Størrelse. 
Hunnen hår samme Farve og Tegning som Hannen, 
men mattere; Fjerbusken er kortere, og det gule Baand paa 
Halespidsen er smallere. 
Denne udmærket skjønne Fugl med den bløde, silkeag- 
tige Fjerklædning, den smukke Fjerbusk og den herlige Pry- 
delse paa Vingerne og Halen er en Beboer af det høie 
Nord; den opholder sig om Sommeren i Regelen kun indenfor 
Polarkredsen, hvorfra stræng Kulde og megen Sne fordriver 
den til sydligere Egne. Paa den skandinaviske Halvø er 
Sidensvandsen almindelig i det østlige og nordlige Norge og 
i det nordlige Sverrig. Kun om Vinteren træffes den tem- 
melig regelmæssigt i Flokke i Halvøens mellemste og syd- 
ligere Egne. I de senere Aar har den dog ogsaa nu og da 
om Sommeren vist sig i de skovbevoxede Dalstrøg Syd for 
Dovre og er endogsaa funden ynglende i Gudbrandsdalen 
og de tilgrændsende Egne. Paa Færøerne synes den kun 
at være iagttagen to Gange, sidste Gang i Oktober 1866, da 
et Par opholdt sig i Amtmandens Have (Sysselm. Muller.) 
Fra Island og Grønland kjendes intet Exempel påa dens Fore- 
