185 
dens svage Skrig. Naar man i stille Solskinsveir nærmer 
sig den forsigtigt, medens den med lukkede Øine ligger 
eller sidder paa Jorden, iagttager mån, at Øiespalterne lidt efter 
lidt udvides for hvert Skridt man gjør henimod den; tilsidst, 
naar man er kommen den temmelig nær, åabner den pludseligt 
Øinene helt og flyver lydløst op, idet den med Lynets Hur- 
tighed gjør et Sving til Siden; den flyver ikke langt, men 
sætter sig et Sted i Nærheden paa Jorden, paa en Sten 
eller påa langs ad en Gren, idet den lader Vingerne hænge 
ned og strækker Hovedet fremad. Ved Ynglestedet lader 
Hannen i stille Nætter høre en snurrende Lyd, som af en 
Spinderok; hvor flere findes i Nærheden af hverandre, snurre 
de afvexlende; dette skeer altid siddende paa en tør Gren. 
Naar den jager, flyver den med opspærret Næb, og In- 
sekterne, den træffer, blive let opfangede i dens vide, klæb- 
rige Gab. 
Forskjellige Insekter, som færdes om Natten, især af 
Sommerfuglenes Orden, men dog ogsåa en Mængde Biller 
o. L., udgjøre dens Næring. Den er en graadig Fugl og 
næsten altid meget fed. 
I sidste Halvdel af Mai indfinder den sig, hvor den vil 
yngle, hvilket antydes ved Hannens omtalte Snurren. Den 
bygger ingen Rede, men Hunnen lægger sine 2 smudsig- 
hvide, graabrunt marmorerede og plettede Æg paa den blotte 
Jord, sjeldent i en tilfældig Fordybning, imellem Lyng eller 
Smaabuske og påa et skyggefuldt Sted. 
Æggets Længde og Brede: 
30 mm. 99 mm. 
32,5 » SÅ Sy 
Forstyrres den første Yngel, lægger Hunnen anden Gang 
-kun ét Æg; ellers yngle de kun én Gang om Aaret. 
Natravnen hører til de aller nyttigste Fugle, da den ude- 
lukkende nærer sig af Insekter, tildels meget skadelige, og 
den behøver deraf en stor Mængde til sin Underholdning. 
Kjødet er fedt og velsmagende. 
