194 
Bysvale, Hirundo urbica, L. 
Syn. Chelidon urbica, Boie. 
Dansk: Hvidbag, Hvidsvale, Kjøbstadsvale, Mursvale, Rive (Langeland). 
Norsk: Tagsvale. Svensk: Hussvala, Islandsk: Svala. 
Årtsm. Rygsiden glindsende blaasort; Bugsiden og Overgumpen hvide; 
Fødder og Tæer fjerbedækkede; Halen uden hvide Pletter. 
Afbildn. Tab. XIV. g2. Han. 
Længde 5—59”, Vingestrækning 12”, 
Den ydre Kjønsforskjel er højst ubetydelig. 
Der gives renhvide, brogede og brunagtighvide Variete- 
ter. Paa Pederstrup (Lolland) blev i Begyndelsen af August 
1840 skudt en sølvgraa Varietet, som Grev Reventlov sendte 
til det zoologiske Museum. En hvid Varietet med Paaskrift 
«Holsten (Wøldike)» findes opstillet samme Sted. 
Bysvalen ankommer som Trækfugl hertil enkeltvis eller 
i smaa Selskaber, i Regelen lidt senere end Forstuesvalen, 
nemlig almindeligst fra 1ste—8de Mai og drager bort skare- 
vis i September. Den er almindelig i Kjøbstæderne, ved 
Kirker og andre høie Bygninger; men paa Landet, hvor den 
især bygger påa Huse, er den mindre hyppig og mindre 
udbredt end den foregaaende. 
Paa den skandinaviske Halvø er den endnu alminde- 
ligere end Forstuesvalen og findes, om end noget sparsomt, 
ynglende helt oppe i Østfinmarken; langs -Vestkysten fore- 
kommer den i ringere Antal, men er dog ingenlunde sjel- 
den der; den gaaer høit op paa Fjeldsiderne og yngler kolo- 
nivis påa Sæterhusene i Birkebæltet og endnu høiere oppe. 
Paa Island er den kun bemærket enkelte Gange; Faber 
anfører, at i Juni 1819 indfandt et Par sig ved Handels- 
pladsen Husavik paa Islands Nordkyst og begyndte at bygge 
Rede, men forsvandt kort efter. Paa Færøerne er den ikke 
