201 
i stor Mængde i lune Skovegne, hvor den, især om For- 
aaret ved indtræffende barskt Veirligt tilbringer nogle 
Dage; Hannerne komme først, Hunnerne senere. Den 
yngler hist og her i alle danske Provindser, dog talrigst i 
den sydøstlige Del af Jylland. I Aaret 1848 ynglede saale- 
des omtrent 12 Par i og tæt ved Thyrsbæk Have pr. Veile. 
I Vendsyssel og i Randersegnen er den langt talrigere end 
den foregaaende Art, men den yngler der dog kun undta- 
gelsesvis. I Jægersborg Dyrehave og Charlottenlund træf- 
fes den ikke sjeldent ynglende. Paa den skandinaviske 
Halvø synes den (ifølge Nilsson) tidligere at have været 
sjelden; nu derimod er den almindeligt udbredt over hele 
Halvøen og træffes ynglende overalt, dog sparsommere Nord 
for Polarcirkelen. Paa Færøerne er den sjelden, og i de 
andre nordlige Bilande forekommer den ikke. 
I Levemaade ligner den foregaaende Art, men den 
er livligere og uroligere, uden derfor at være sky, og fore- 
trækker mere de egenlige Skovegne og store Frugthaver, 
hvor der gives gamle, hule Træer til Bolig. Dens Sang er 
høi og behagelig, men ikke meget afvexlende. 
Ligesom den foregaaende Art nærer den sig af In- 
sekter, som den fanger i Flugten. 
Reden, som bestaaer af Mos, fine Rødder og Uld, Fjer 
eller Haar, bygger den sidst i Mai eller først i Juni i hule 
Stammer, i Træhuller eller påa Grene, ofte ganske nær ved 
Jorden, undertiden ogsaa mellem sammengroede Grene og 
i Stærkasser. Først i Juni findes deri 5—6 blegt spansk- 
grønne, uplettede Æg, som fortrinsvis ruges af Hunnen; 
denne fødes imidlertid af Hannen, som blot kort og uregel- 
mæssigt afløser den, men derimod mere stadigt underholder 
den med Sang fra en Gren tæt ved Reden. 
Æggets Længde og Brede: 
lyre: [BEDE 
18 » 14 » 
Nytte: Som foregaaende. 
